Справа № 991/1199/20
Провадження1-кс/991/1224/20

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року                                                                        м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , дослідивши скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у нездійсненні інших процесуальний дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, у кримінальному провадженні № 42017000000001800 від 01.06.2017, 
ВСТАНОВИВ:
07.02.2020 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 , подана в інтересах ОСОБА_3 . 
Заявник стверджує, що 30.01.2020 ним до Національного антикорупційного бюро України було подано клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 42017000000001800 від 01.06.2017. 
Положення ч. 2 ст. 220 КПК України покладають на детектива обов`язок повідомити про результати розгляду клопотання осіб, які його заявили. 
Проте цей обов`язок детектив не виконав та про результати розгляду клопотання від 30.01.2020 не повідомив. 
З цих підстав, посилаючись на п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, заявник просить: 
- зобов`язати детектива/детективів Національного антикорупційного бюро України, що здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42017000000001800 від 01.06.2017, розглянути клопотання адвоката – ОСОБА_2 , подане в інтересах ОСОБА_3 про визнання потерпілим, у порядку ст. 220 КПК України та визнати потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 42017000000001800 від 01.06.2017. 
Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07.02.2020 для розгляду скарги визначено слідчого суддю Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 . 
Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов таких висновків. 
Пунктами 1-11 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. 
Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які не охоплюються вищенаведеною нормою не розглядаються під час досудового розслідування та можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу (ч. 2 ст. 303 КПК України). 
Так, зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк. 
Бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. 
Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством. 
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути, зокрема, фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 2 ст. 55 КПК України). 
За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим (ч. 5 ст. 55 КПК України). 
Із наведених норм вбачається, що статус потерпілого особа набуває з моменту подання відповідної заяви. При поданні заяви про визнання потерпілим прийняття слідчим процесуального рішення вимагається лише у разі відмови у визнанні/залученні особи в якості потерпілого. Ні обов`язку детектива приймати процесуальне рішення про визнання особи потерпілою, ні строку, протягом якого детектив повинен прийняти постанову про відмову у визнанні потерпілим КПК України не визначено.
Отже, бездіяльність пов`язана із нерозглядом клопотання про визнання потерпілим не є предметом оскарження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, адже строки розгляду заяви про визнання потерпілим не регламентовано КПК України. 
Згідно з ч. 4 ст. 304 КПК України у разі якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню, то в такому разі слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження. 
З цих підстав, враховуючи ту обставину, що адвокатом ОСОБА_2 оскаржується бездіяльність органу досудового розслідування, яке не підлягає оскарженню на досудовому провадженні, то в такому разі належить відмовити у відкритті провадження за його скаргою. 
Керуючись ст. ст. 304, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у нездійсненні інших процесуальний дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк у кримінальному провадженні №42017000000001800 від 01.06.2017. 

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами. 

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя                                                                                  ОСОБА_1