УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/13290/18 Головуючий у 1-й інст. Перекупка І. Г. 
Категорія 50 Доповідач Талько О. Б. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючої судді:       Талько О.Б. 
суддів:                         Шевчук А.М., Коломієць О.С.
за участю секретаря   Пеклін Л.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №295/13290/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 жовтня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Перекупки І.Г.,
ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року  ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, у якому просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 30547 грн. 29 грн.
В обгрунтування своїх вимог зазначила, що вони з відповідачем є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 24 вересня 2013 року з ОСОБА_2 на її користь стягуються аліменти на утримання сина, в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 8 серпня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо утримання дитини та не сплачує аліменти належним чином. Згідно з розрахунком, здійсненим державним виконавцем 22 травня 2019 року, станом на 30 вересня 2018 року виникла заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 1800 грн. 74 коп.
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 18 жовтня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги 
На підтвердження доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги здійснений державним виконавцем розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за період з 8 серпня 2013 року по 30 вересня 2018 року, який є належним, допустимим та достовірним доказом наявності заборгованості, оскільки формується в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих зі звіту про здійснення нарахування та виплат; квитанцій (їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату аліментів.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначив, що відповідно до довідки, виданої Богунським ВДВС ГТУЮ у Житомирській області 24 січня 2019 року, заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів відсутня. Отже, відсутність такої заборгованості на час звернення ОСОБА_1 до суду виключає можливість нарахування пені.
Окрім того, суду надані копії квитанцій, банківських виписок та довідки за місцем роботи відповідача, які підтверджують сплату ним аліментів у повному обсязі.
Таким чином, суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні позову.
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу.
На думку представника ОСОБА_2 , апеляційна скарга є безпідставною, оскільки заборгованість зі сплати аліментів відсутня, що підтверджується довідкою, виданою старшим державним виконавцем Богунського ВДВС м. Житомир ГТУЮ у Житомирській області 24 січня 2019 року. 
Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи наступного.
Судом встановлено, що згідно з рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 24 вересня 2013 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 , стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 8 серпня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9-10).
Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на те, що він своєчасно та в повному обсязі сплачує аліменти на утримання сина й заборгованість зі сплати аліментів відсутня. На підтвердження даної обставини надав суду довідки за місцем своєї роботи.
Так, у довідці ПП «ОРІОН» №29 від 29 березня 2019 року зазначено, що згідно з виконавчим листом № 278/3738/13-ц від 10 березня 2013 року аліменти на утримання неповнолітньої дитини виплачуються на карту виплат № НОМЕР_1 , оформлену у АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 . Виплата аліментів на карту для виплат № 5168 7573 7723 5942 здійснюється з 1 червня 2018 року по даний час. Заборгованості з виплати аліментів не було. Доплата аліментів за серпень та вересень 2018 року здійснювалась на виконання постанови Богунського ВДВС м. Житомир ГТУЮ у Житомирській області від 6 вересня 2018 року. Доплата аліментів за січень 2019 року здійснювалась у зв`язку зі збільшенням розміру заробітної плати (а.с. 81).
Долучена до матеріалів справи копія довідки, виданої ВК «Вернісаж» 6 червня 2019 року за №106, а також банківські виписки, свідчать про те, що із заробітної плати ОСОБА_2 відраховувалися аліменти на підставі виконавчого листа № 278/3738/13-ц від 10 березня 2013 року. За період з вересня 2014 року по серпень 2015 року аліменти пересилались засобами поштового зв`язку, а з вересня 2015 року - на картковий рахунок № НОМЕР_2 в Житомирському обласному управлінні Ощадбанку № 10005/662 (а.с. 158-186).
Відповідно до змісту довідок ПП «Сталевий світ» №12 від 30 травня 2019 року та № 22 від 8 липня 2019 року, виплата аліментів на користь ОСОБА_1 проводилася в період з листопада 2013 року по вересень 2014 року, що підтверджується копіями чеків за №2953 від 09.12.2013 року, №7089 від 08.01.2014 року, №3502 від 07.02.2014 року, №9223 від 07.03.2014 року, №4205 від 07.04.2014 року, №9004 від 07.05.2014 року, №2017 від 06.04.2014 року, №14357 від 07.08.2014 року, №№20533, 20534 від 05.09.2014 року. На момент звільнення ОСОБА_2 заборгованість зі сплати аліментів була відсутня. 
Судом також досліджувалась довідка-розрахунок, видана старшим державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області за №4677/7.21 від 24 січня 2019 року, яка містить інформацію про те, що заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на 1 січня 2019 року відсутня (а.с. 94).
Водночас, розрахунок заборгованості відповідача зі сплати аліментів, здійснений старшим державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області 22 травня 2019 року за №37102, свідчить про те, що за період з 8 серпня 2013 року по 30 вересня 2018 року аліменти сплачувались не в повному обсязі. Станом на 30 вересня 2018 року заборгованість зі сплати аліментів становить 1800 грн. 74 коп.
Ставити під сумнів належність та допустимість зазначеного доказу у суду відсутні підстави, оскільки заборгованість зі сплати аліментів була нарахована державним виконавцем згідно зі ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», виходячи з відомостей Житомирської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області про доходи ОСОБА_2 , відомостей з Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про сплату роботодавцем єдиного соціального внеску під час нарахування заробітної плати ОСОБА_2 , а також на підставі даних статуправління та вимог СК України.
Відповідно до положень ч.3 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі спору – судом.
Матеріали справи не містять доказів на спростування здійсненого державним виконавцем розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 30 вересня 2018 року. Довідка-розрахунок від 24 січня 2019 року лише вказує на відсутність заборгованості зі сплати аліментів станом на 1 січня 2019 року, проте не спростовує факт наявності такої заборгованості станом 30 вересня 2018 року. Погашення в подальшому відповідачем заборгованості зі сплати аліментів не звільняє його від обов`язку сплатити пеню за весь період прострочення сплати ним аліментів на утримання сина.
Частиною 1 статті 196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
       Зазначена норма діє в редакції Закону України №2037-VIII від 17 травня 2017 року, який набрав чинності з 8 липня 2017 року. Отже, обмеження загального розміру пені застосовуються до правовідносин, які виникли з 8 липня 2017 року.
       У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.
       У постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц міститься висновок про те, що правило про стягнення неустойки ( пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.
       Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць буде різною.
       Законодавець установив розмір пені – 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.
       Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.
       Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць ( місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати ( при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.
       Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%.
       За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.
       Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним ( періодичним) платежем.
       У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені – 1 %.
       Строк прострочення обчислюється з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.
       Обгрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 надала суду розрахунок пені, загальний розмір якої становить 30547 грн. 29 коп. При цьому, визначаючи кількість днів прострочення, позивач зазначила дату закінчення періоду несплати аліментів – 11 жовтня 2018 року. Однак, розрахунок заборгованості зі сплати пені, здійснений державним виконавцем 22 травня 2019 року, свідчить про те, що заборгованість, яка виникла з у серпні 2013 року в сумі 216 грн. 43 коп. та у вересні 2013 року у сумі 291 грн. 60 коп., була сплачена відповідачем у жовтні 2013 року. В подальшому заборгованість виникла у жовтні 2014 року в розмірі 86 грн. 32 коп., у грудні 2014 року у сумі 29 грн. 20 коп.
       У 2015 році заборгованість становила: у лютому – 83 грн. 77 коп., у березні – 59 грн. 55 коп., у квітні – 40 грн. 18 коп., у травні – 101 грн. 08 коп., у червні – 34 грн. 47 коп., у серпні – 24 грн. 74 коп., у вересні – 1 грн. 48 коп., у жовтні – 42 грн., у листопаді – 22 грн. 10 коп., у грудні – 22 грн. 10 коп.
       Заборгованість зі сплати аліментів протягом 2016 року складала: у лютому – 72 грн. 44 коп., у березні – 102 грн. 95 коп., у травні 186 грн. 91 коп., у липні – 4 грн. 19 коп., у серпні 4 грн. 19 коп., у вересні – 146 грн. 87 коп., у жовтні – 107 грн. 29 коп. у грудні – 14 грн. 22 коп.
       У 2017 році заборгованість нарахована державним виконавцем у таких розмірах: січень – 193 грн. 19 коп., лютий – 50 грн. 70 коп., березень – 45 грн. 70 коп., квітень – 52 грн. 15 коп.,травень – 82 грн. 40 коп., червень – 62 грн. 70 коп., липень – 124 грн. 81 коп..
       Станом на грудень 2017 року вищезазначена заборгованість була повністю сплачена відповідачем.
       Протягом 2018 року знову виникла заборгованість, яка становила: 14 грн. 62 коп. у червні, 14 грн. 62 коп. у липні, 799 грн. 50 коп. у серпні та 972 грн. у вересні.
       Отже, враховуючи порядок розрахунку пені, наведений у вищезазначеній постанові Великої Палати Верховного Суду, й виходячи з того, що відповідач погашав повністю заборгованість у жовтні 2013 року та у листопаді 2017 року, розмір пені за прострочення сплати аліментів становить 9680 грн. 54 коп. 
При визначенні цієї суми суд виходить з наступних розрахунків:
2013 рік: 132 грн. 02 коп.( 216,43 грн. х 61 дн. х 1 %) + 90 грн. 40 коп. (291,60 грн. х 31 дн. х 1 %);
2014 рік: 945 грн. 20 коп. (86,32 грн. х 1095 дн. х 1%) + 301 грн. 93 коп. (29,20 грн. х 1034 дн. х 1%);
2015 рік: 816 грн. 76 коп. ( 83,77 грн. х 975 дн. х 1%) + 562 грн. 15 коп. (59,55 грн. х 944 дн. х 1%) + 366 грн. 60 коп. (40,11 грн. х 914 дн. х1%) + 842 грн. (101,08 грн. х 833 дн. х 1%) + 276 грн. 79 коп. (34,47 грн. х 803 дн. х 1%) + 190 грн. 99 коп. ( 24,74 х 772 дн. х 1%) + 10 грн. 98 коп. (1,48 грн. х 742 дн. х 1%) + 298 грн. 62 коп. (42 грн. х 711 дн. х 1%) + 150 грн. 50 коп. (22,10 грн. х 681 дн. х 1%);
2016 рік: 441 грн. 88 коп. (72,44 грн. х 610 дн. х 1%) + 596 грн. 08 коп. (102,95 грн. х 579 дн. х 1%) + 1024 грн. 27 коп. (186,91 грн. х 548 дн. х 1%) + 21 грн. 66 коп. ( 4,19 грн. х 517 дн. х 1%) + 20 грн. 36 коп. ( 4,19 грн. х 486 дн. х 1%) + 669 грн. 73 коп. (146,87 грн. х 456 дн. х 1%) + 455 грн. 98 коп. ( 107,29 грн. х 425 дн. х 1%) + 43 грн. 22 коп. (14,22 грн. х 304 дн. х 1%);
2017 рік: 527 грн. 41 коп. (193,19 грн. х 273 дн. х 1%) + 124 грн. 22 коп. (50,70 грн. х 245 дн. х 1%) + 97 грн. 80 коп. ( 45,70 грн. х 214 дн. х 1%) + 95 грн. 96 коп. ( 52,15 х 184 дн. х 1%) + 126 грн. 07 коп. ( 82,40 грн. х 153 дн. х 1%).
Починаючи з 8 липня 2017 року й до 30 вересня 2018 року розмір пені не може перевищувати 100 % розміру заборгованості, отже за вказаний період сума пені становитиме 1800 грн. 74 коп.
Таким чином, на користь ОСОБА_1 слід стягнути 9680 грн. 54 коп. пені за прострочення сплати аліментів.
Враховуючи вищезазначене, рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення, - про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити частково.
Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 жовтня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, - про часткове задоволення позовних вимог.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 9680 грн. 54 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 12 лютого 2020 року.