ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/290/20	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №711/1588/19 Категорія: 305010000 	Демчик Р. В. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       25 лютого 2020 року                                                                м. Черкаси:

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:
суддя-доповідач	Фетісова Т.Л. 	
судді	Новіков О.М., Сіренко Ю.В.	
секретар 	Попова М.В.	

учасники справи:
позивач (скаржник) – Департамент соціальної політики Черкаської міської ради,
відповідач –  ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу позивача на рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 03.12.2019 (ухвалене о 15 год. 07 хв. у залі судових засідань Придніпровського районного суду, повний текст складено 09.12.2019, суддя в суді першої інстанції Демчик Р.В.) у цивільній справі за позовом Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів щомісячної адресної допомоги,

в с т а н о в и в :

Департамент соціальної політики Черкаської міської ради звернувся до суду в лютому 2019 року із вказаним позовом, яким у редакції заяви від 12.06.2019 про зменшення розміру позовних вимог остаточно просив стягнути із відповідача на свою користь надміру виплачені кошти грошової допомоги у розмірі 3625,47 грн., мотивуючи тим, що  ОСОБА_1 з 18.03.2015 перебуває на обліку в департаменті як внутрішньо переміщена особа.
На підставі заяви відповідача та відповідно до пункту 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ №505 від 01.10.2014 їй, як уповноваженій особі на одержання допомоги для членів сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , була призначена та виплачувалась щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме тайно, ОСОБА_2 (чоловік позивача) має у власності частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину, серія та номер 2306, видане 26.10.2017 Канівською державною нотаріальною конторою. Дата державної реєстрації: 26.10.2017.
Пунктом 6 Порядку визначено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Згідно з пунктом 11 Порядку уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги, вони стягуються у судовому порядку.
Відповідач, як уповноважений представник сім`ї, якому було призначено грошову допомогу, не повідомила уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, це призвело до надмірної виплати бюджетних коштів у вигляді грошової допомоги за період з 01.11.2017 по 26.02.2018.
Також позивач як на підставу своїх вимог вказує положення ст.1212 ЦК України про обов`язок повернути безпідставно одержане майно.
Отже сума переплаченої грошової допомоги має бути стягнута з відповідача у судовому порядку.

Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 03.12.2019 позовні вимоги у справі залишено без задоволення. Суд вказав, що у спірних правовідносинах не встановлено зловживань правами з боку відповідача, отже позовні вимоги є необґрунтованими.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав 09.01.2020 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та новим рішенням задовольнити позовні вимоги у справі, стягнувши з відповідача 3625,47 грн. Скаржник вказує на доводи, аналогічні викладеним у позовній заяві. Також скаржник зазначає про те, що на даний момент відповідач не повернула 3625,47 грн. грошової допомоги.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечив проти її задоволення, зазначаючи про те, що скаржник не навів підстав для скасування рішення суду в цій справі.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

При розгляді справи встановлено, що 25.08.2016 ОСОБА_1 звернулася до позивача із заявою для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та району проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. У вказаній заяві просила призначити грошову допомогу для покриття витрат на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг для двох осіб : ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Уповноваженою особою для отримання коштів допомоги для вказаних осіб була відповідач ОСОБА_1 .
Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердила що вона проінформована про те, що інформація подана у цій заяві, а також документи додані до неї, можуть бути перевірені органом соціального захисту населення для забезпечення цільового використання бюджетних коштів. Уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються в судовому порядку.
Заявами від 25.08.2016 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надали згоду про виплату щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, уповноваженому представнику сім`ї ОСОБА_1 .
Як вбачається з витягу з протоколу №56/205 від 07.10.2016 засідання комісії виконавчого комітету Черкаської міської ради Островській Н.Л. призначено щомісячну адресну допомогу переміщеним особам на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.
Рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 04.09.2017 (а.с.44) розмір щомісячної допомоги ОСОБА_2 визначено в сумі 442,00 грн., а ОСОБА_3 – в сумі 884,00 грн.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме тайно, ОСОБА_2 (чоловік позивача) має у власності частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину, серія та номер 2306, видане 26.10.2017 Канівською державною нотаріальною конторою. Дата державної реєстрації: 26.10.2017.
Згідно витягу з протоколу №11/12 від 02.03.2018 засідання комісії виконавчого комітету Черкаської міської ради Островській Н.Л. відмовлено в призначенні щомісячної адресної допомоги переміщеним особам на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 27.02.2018, за наявності обставин передбачених у постанові КМУ від 01.10.2014 №505 (абзац 2 пункту 6) та постанови від 08.06.2016 №365.
Відповідно до протоколу рішення від 12.03.2018 закрито особовий рахунок ОСОБА_1 Виставлено переплату призначеної допомоги з 01.11.2017. Підстава: наявність у членів сім нерухомості в Черкаській області з 26.10.2017.
10.07.2018 та 07.09.2018 ОСОБА_1 направлялися повідомлення про переплату, в яких зазначено що сума переплати за період з 01.11.2017 по 26.02.2018 становить 5161,00 грн. Позивач на даний час вказує, що сума неповернутих відповідачем коштів становить 3625,47 грн., стягнення яких є предметом судового розгляду в цій справі.
Крім того, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2018 у справі №823/2485/18, яка набрала законної сили (а.с.63-65), у адміністративній справі за позовом  ОСОБА_3 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, встановлено, що ОСОБА_3 не є членом сім`ї ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Факт отримання у порядку спадкування ОСОБА_2 об`єкту нерухомості не є підставою для припинення виплат грошової допомоги ОСОБА_3 . Указана особа є самостійним орендарем житлового приміщення та окремо оплачує комунальні послуги.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позов до суду з вимогами про стягнення 5161,90 грн. подано 20.02.2019, а згідно заяви про зменшення позовних вимог від 12.06.2019 вбачається, що 07.02.2019 (тобто до звернення з позовними вимогами) відповідач добровільно сплатила 1736,43 грн. заборгованості.
Позивач у справі стверджує про те, що відповідач не повідомила департамент про наявність у одного із членів її сім`ї нерухомості, що є підставою для припинення виплати грошової допомоги, у зв`язку з чим відбулася переплата коштів, стягнення яких є предметом спору у справі. У зв`язку з викладеним позивач стверджує про наявність недобросовісності в діях відповідача.
Такими є фактичні обставини, встановлені судом при розгляді справи. Правовідносини, наявні між сторонами на їх підставі, мають таке правове регулювання.
Так гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб встановлені ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно ст.2 якого Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВРУ, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.
З метою підтримки та соціального захисту тимчасово переміщених осіб КМУ встановлено надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, що передбачено постановою КМУ №505 від 01.10.2014, якою також затверджений Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі – Порядок).
Відповідно до п.2 цього Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.
Пунктом 3 Порядку передбачено, що грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї. 
Відповідно до п.6. Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім`ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану.
Пунктом 10 Порядку передбачено, що уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. А згідно п.11 Порядку суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.
Повернення надміру виплачених сум грошової допомоги ґрунтується на засадах регулювання зобов`язальних відносин з набуття майна без достатньої правової підстави (глава 83 ЦК України), тобто цивільних правовідносин.
Згідно ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті, зокрема, допомоги, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Таким чином, право стягнення сум грошової допомоги, виплачених надміру, залежить від достовірності відомостей, які зазначаються уповноваженим представником сім`ї у заяві про призначення такої допомоги, та добросовісності його послідуючих дій щодо повідомлення про виникнення обставин, що законодавчо передбачені які підстави для припинення виплати відповідних коштів допомоги.
З матеріалів справи вбачається, що у чоловіка відповідача ОСОБА_2 26.10.2017 у порядку спадкування виникло право власності на 1 / 2 частину житлового будинку та земельної ділянки у м. Канів Черкаської обл.
Відповідно до п.п.10, 11 Порядку (в редакції, чинній на момент відмови в призначенні грошової допомоги) уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.
Уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин.
Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог в цій справі, вказав, що у діях (бездіяльності) відповідача щодо неповідомлення позивача про виникнення у члена її сім`ї права власності на нерухоме майно, що є підставою для припинення виплати грошової допомоги, відсутня недобросовісність (ч.1 ст.1215 ЦК України), як підстава для стягнення коштів, оскільки уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість сплати коштів та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги.
Проте з правильністю таких висновків суду першої інстанції апеляційний суд погодитися не може.
Так вищевказаними положеннями п.11 Порядку передбачено обов`язок одержувача допомоги повідомляти уповноважений орган про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня виникнення таких обставин, а п.10 Порядку – право уповноваженого органу перевіряти достовірність відомостей, поданих одержувачем допомоги.
З системного аналізу вказаних положень Порядку слідує, що одержувач грошової допомоги має імперативний обов`язок ставити до відома орган, що її виплачує, про виникнення обставин, які є підставою для припинення виплат (у даному випадку це наявність у члена сім`ї одержувача допомоги права власності на житлове приміщення).
Невиконання цього обов`язку, з яким була обізнана відповідач, свідчить про недобросовісність (протиправність) її дій щодо одержання грошової допомоги після виникнення обставин, які є перешкодою для цього.
Отже за змістом п.1 ст.1215 ЦК України за наявності недобросовісності у діях одержувача коштів, вони мають бути повернуті власнику.
При цьому апеляційний суд вважає помилковою вказівку суду першої інстанції на те, що уповноважений орган (позивач) мав право перевірити достовірність відомостей, наданих позивачем, адже існування такого права, як і його фактична реалізація, не усувають у одержувача допомоги обов`язку повідомляти позивача про виникнення відповідних обставин.
Слід врахувати, що саме після одержання інформації про наявність нерухомого майна у чоловіка відповідача по результатам перевірки відомостей, поданих нею, позивач у справі і припинив виплату відповідної грошової допомоги та подав даний позов про стягнення переплачених коштів.
За доводами позивача у справі борг стосується також коштів, які призначені як грошова допомога ОСОБА_3 , як члену сім`ї відповідача ОСОБА_1 .
Однак постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2018 у справі №823/2485/18, яка набрала законної сили, встановлено, що  ОСОБА_3 не є членом сім`ї ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , є самостійним орендарем та окремо оплачує комунальні послуги.
Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у, зокрема, адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже у судовому порядку встановлено, що відповідач у справі не є членом сім`ї іншого одержувача грошової допомоги - ОСОБА_3 , про стягнення якої порушується питання в цій справі.
Оскільки борг за доводами позивача виник за період часу з листопада 2017 року по лютий 2018 року (тобто за чотири місяці), кошти, які виплачувалися ОСОБА_3 , не стосуються відповідача, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність стягнення з останньої на користь позивача заборгованості по виплатам на ОСОБА_2 у сумі, неповернутій відповідачем, оскільки вона повернула до звернення позивача з даним позовом лише 1736,43 грн. в якості переплачених йому за вищевказаний вказаний період у чотири місяці. Отже з відповідача на користь позивача слід стягнути 31,57 грн.
Та обставина, що фактично ці кошти одержувала відповідач, сама по собі не може свідчити про те, що їх виплата здійснювалась на ОСОБА_3 , як члена сім`ї відповідача, а не як окремому орендареві житла, що, до того ж, встановлено рішенням суду у адміністративній справі.
Позивач, в разі необхідності, вправі пред`явити окремі позовні вимоги до одержувача допомоги ОСОБА_3 .
Таким чином у задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за їх безпідставністю.
Відповідно до ст.376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Отже рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 03.12.2019 у даній справі слід скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та прийняти постанову про часткове задоволення позовних вимог на суму 31,57 грн.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, 

п о с т а н о в и в  :

апеляційну скаргу – задовольнити частково.
Рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 03.12.2019 у цивільній справі за позовом Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів щомісячної адресної допомоги – скасувати.
Позовні вимоги Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів щомісячної адресної допомоги – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради 31,57 грн. надміру виплачених коштів щомісячної адресної допомоги.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.
Повну постанову складено 26.02.2020.

Суддя-доповідач

Судді