Справа № 452/3176/19                        Головуючий у 1 інстанції: Галин В.П. 
Провадження № 22-ц/811/4132/19                Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20 лютого 2020 року м.Львів 
Справа № 452/3176/19  
Провадження № 22-ц/811/4132/19  

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,
суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,
секретар Іванова О.О.
з участю  ОСОБА_1 

розглянув апеляційну скаргу  ОСОБА_2 
на ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області, постановлену у м. Самборі  20 листопада 2019 року у складі судді  Галина В.П., 
у справі         
за  позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,-

встановив:
1 жовтня 2019 року позивач звернувся з цим позовом.
Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 20 листопада 2019 року позовну заяву повернуто позивачу.
Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2 . В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції. Зазначає, що ним було виконано вимоги ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області про залишення позову без руху.
Заслухавши суддю-доповідача, Федьків В.П., дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна  скарга підлягає до задоволення. 
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.
Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з такого.
Встановлено, що ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.
Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 7 жовтня 2019 року позовну заяву ОСОБА_2  залишено без руху та надано позивачу строк (десять днів) з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вказаних в ухвалі недоліків. Зазначено, що позовна заява не відповідає вимогам ст.175, 177 ЦПК України, а саме позивачем у позовній заяві не зазначено ціну позову, не обґрунтовано розрахунок сум майнової шкоди. При викладі обставин ним не зазначено та не надано доказів, що підтверджують викладені ним обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
На виконання вимог цієї ухвали ОСОБА_2 15 жовтня 2019 року подано копію заяви про його звернення до Самбурського відділу поліції (а.с. 8).
Ухвалою від 28 жовтня 2019 року, позовну заяву повторно залишено без руху, оскільки позивачем не усунуто недоліки, які вказані в ухвалі від 7 жовтня 2019 року, зокрема: не обґрунтовано розрахунок сум майнової шкоди; при викладі обставин не зазначено та не надано доказів, що підтверджують викладені у позовній заяві обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Крім цього - не долучено копії уточнення і звернення до поліції для вручення відповідачу; не долучено до позовної заяви документ, який підтверджує сплату судового збору.
7 листопада 2019 року позивачем подано до Самбірського міськрайонного суду Львівської області листа, у якому ОСОБА_2 просить суд витребувати у Самбірського відділу поліції матеріали перевірки його звернення від 1 жовтня 2019 року.
Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_2 не виконав вимог ухвал про залишення його позову без руху.
Колегія суддів не погоджується з такими висновком суду першої інстанції виходячи із наступного.
Відповідно до ст. 175 ЦПК України  у позовній  позивач  викладає свої  вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
Позовна заява повинна містити: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.  У разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.
Відповідно до ст. 177 ЦПК Українипозивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Правила цієї статті щодо подання копій документів не поширюються на позови, що виникають з трудових правовідносин, а також про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок  злочину чи  каліцтвом,  іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, незаконними рішеннями, діями чи  бездіяльністю органів, що здійснюють  оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення)  від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). До заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребовування. До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.
Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до п. 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно із ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.
У справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу до суду наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективний, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Згідно висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Raela Cavaniles v. Spain», «Beles and others v. the Czech Republic», «RTBF v. Belgium»).
Надмірний формалізм під час вирішення питання про відкриття провадження у справі суперечить принципу верховенства права, завданням цивільного судочинства та порушує, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, право на доступ до суду.
Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції).
Згідно практики Європейського суду з прав людини не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним.
Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року«Про застосування норм ЦПК України при розгляді справ у суді першої інстанції»подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.
Згідно із ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. 
З врахуванням наведеного, суд першої інстанції постановив ухвалу про повернення позовної заяви у справі з порушенням вимог закону, тому така підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до  ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду,  що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є зокрема неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи ; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись: ст. 367,  п.6 ч.1 ст.374, ст.ст. 379, 381-384, 388-391, 423 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 20 листопада 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до Самбірського міськрайонного суду Львівської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складено 28 лютого 2020 року.

Головуючий 

Судді