Ухвала
 
27 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 754/4030/15-ц
провадження № 61-7982ск19 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Підкови Олександра Володимировича на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 02 липня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 березня 2019 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредит Європа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,
 
ВСТАНОВИВ:
 
19 квітня 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Підкова О. В. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 02 липня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду                                 від 13 березня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду                        від 14 травня 2019 року касаційну скаргу було залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків,  а саме - заявнику необхідно було сплатити судовий збір в розмірі 7 308 грн, і роз`яснено про наслідки невиконання вимог ухвали суду.
 
Згідно з супровідними листами Верховного Суду від 16 травня 2019 року № 23253/0/222-19, від 13 серпня 2019 року № 41015/0/222-19 (повторно) та від 10 грудня 2019 року № 66961/0/222-19 (повторно) копія ухвали направлялася на адреси ОСОБА_1 та його представника Підкови О. В. , зазначені в касаційній скарзі, а саме: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . Вказані листи повернулися до Верховного Суду з відміткою служби поштового зв`язку «за закінченням строку зберігання».
 
Крім того, 13 серпня 2019 року Верховним Судом здійснено повідомлення ОСОБА_1 через його представника Підкову О. В. за телефонним номером, зазначеним в касаційній скарзі, про надіслання їм ухвали Верховного Суду від 14 травня 2019 року, якою касаційна скарга залишена без руху.
 
26 вересня 2019 року Верховним Судом здійснено повторне повідомлення ОСОБА_1 через його представника Підкову О. В. за телефонним номером, зазначеним в касаційній скарзі, про неотримання ними ухвали Верховного Суду від 14 травня 2019 року. В телефонній розмові представник ОСОБА_1 - адвокат Підкова О. В. запевнив, що інформація про неотримання ОСОБА_1 ухвали Верховного Суду від 14 травня 2019 року, якою касаційна скарга залишена без руху, буде доведена до відома його клієнта.
 
Відповідно до частини першої статті 131 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
 
Матеріали касаційного провадження не містять заяви особи, яка подала касаційну скаргу, про зміну місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження.
 
Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.
 
Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» зазначив, що держави - учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.
 
При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є             обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так,             Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
 
Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
 
Ухвала Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 14 травня 2019 року про залишення касаційної скарги без руху була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 05 липня 2019 року.
 
ОСОБА_1 користувався правовою допомогою кваліфікованого юриста - адвоката, про що свідчить договір про надання правової допомоги від 18 квітня 2019 року та ордер, наявні в матеріалах справи, тому в нього не було перешкод в реалізації належним чином права на судовий захист. 
 
Враховуючи наведене, а також те, що надіслані ОСОБА_1 та його представнику Підкові О. В. копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху тричі повернулися до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання» та що, направивши у квітні 2019 року касаційну скаргу, ОСОБА_1 та його представник Підкова О. В. тривалий час не цікавилися її розглядом, хоча мали таку можливість, зокрема вони могли дізнатися про постановлену у справі ухвалу з Єдиного державного реєстру судових рішень, заявник був двічі повідомлений засобами телефонного зв`язку про наявність вказаної ухвали, в суду є підстави вважати, що вони не вжили всіх залежних від них заходів для прискорення процедури розгляду касаційної скарги.
 
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.
 
У відведений судом строк та станом на 27 січня 2020 року ухвала Верховного Суду від 14 травня 2019 року не виконана, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження. Тому касаційна скарга підлягає поверненню.
 
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
 
Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Підкови Олександра Володимировича на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 02 липня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 березня 2019 року вважати неподаною та повернути заявнику.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                               В. А. Стрільчук