ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

05 лютого 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/3315/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Щербака А.А. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Малиш Н.І.,     
за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М. 
розглянувши в м. Дніпро у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від  29 жовтня 2019 року (суддя Прасов О.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до  Міністерства енергетики та захисту довкілля України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету  спору, на стороні  відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Біляївський збагачувальний  комбінат» про визнання протиправним та скасування висновку ,-
                                                            
                                                    ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до  Міністерства енергетики та захисту довкілля України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету  спору, на стороні  відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Біляївський збагачувальний  комбінат» про визнання протиправним та скасування  висновку з оцінки впливу на довкілля планової діяльності «Розробка Східної ділянки Біляївського родовища первинних каолінів, будівництво гірничо-збагачувального комплексу продуктивність 100 тис.м3/рік, зміна цільового призначення земельних ділянок площею близько 95 га» від 07.06.2019 №7-03/12-20192212919/1, що прийнятий Міністерством екології та природних ресурсів України та опублікований у Реєстрі оцінки впливу на довкілля 12.06.2019 за №20192212919/12375.
          Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від  29 жовтня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.
          Позивачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, позов задовольнити.
          Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції невірно було встановлено обставини справи, порушено  норми процесуального права.
          Зазначено, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що  11.03.2019 уповноваженою особою відповідача було прийнято зауваження  позивача по плановій діяльності, що підтверджено службовою запискою від 11.03.2019 №9414-03, про яку позивач  суд першої інстанції повідомляв, про те  суд першої інстанції зазначене до уваги не прийняв.
          Також зазначено про помилковість висновків суду першої інстанції про те, що інші зауваження, які надійшли  від  мешканців сіл  Зелене та Роздолля Вільнянського району такі ж самі як і зауваження позивача, що свідчить про врахування відповідачем  всіх зауважень.
Крім того, зазначено, що звіт з оцінки впливу на довкілля було підписано  директором ТОВ «Біляївський збагачувальний  комбінат» Луковим С.С., при відсутності документів на підтвердження  його кваліфікації  та спеціальності, що є порушенням  ч. 8  ст. 6 ЗУ «Про оцінку впливу на довкілля», що судом першої інстанції не було взято до уваги. 

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як було встановлено судом першої інстанції, позивач є мешканцем Вільнянського району Запорізької області. 
21.02.2019 на офіційному сайті Міністерства екології та природних ресурсів України було оприлюднено повідомлення №20192212919/8833 про плановану діяльність, яка підлягає оцінці впливу на довкілля ТОВ «Біляївський збагачувальний комбінат».
07.06.2019 відповідачем було прийнято висновок з оцінки впливу на довкілля планової діяльності «Розробка Східної ділянки Біляївського родовища первинних каолінів, будівництво гірничо-збагачувального комплексу продуктивність 100 тис.м3/рік, зміна цільового призначення земельних ділянок площею близько 95 га» №7-03/12-20192212919/1, який було офіційно оприлюднено 12.06.2019 за №20192212919/12375.
Вважаючи, що вказаний висновок було прийнято з порушенням діючого законодавства, зокрема без врахування  зауваження  позивача, позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що позивач не надав до суду доказів того, що у поштовий конверт, який був надісланий на адресу відповідача 07.03.2019, ним було вкладено саме Зауваження до планової діяльності, яка підлягає оцінці впливу на довкілля, підписане позивачем 07.03.2019, оформлене належним чином.  
          Судом першої інстанції зазначено, що на підтвердження отримання Міністерством екології та природних ресурсів України 11.03.2019, вказаного зауваження до планової діяльності, яка підлягає оцінці впливу на довкілля, підписаного 07.03.2019, позивачем надано до суду «Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату грошового переказу», в якому зазначено: найменування адресата – «МІН ЕКОЛ ТА ПРИР РЕСУР»; поштова адреса – «Київ, 03035», з якого не вбачається, що  саме Міністерством екології та природних ресурсів України 11.03.2019 було отримано.
Також суд першої інстанції дійшов висновків, що зауваження до планової діяльності, яка підлягає оцінці впливу на довкілля, підписане позивачем 07.03.2019, за змістом є ідентичним зауваженням до планової діяльності, яка підлягає оцінці впливу на довкілля, інших людей, що були оприлюднені в Єдиному реєстрі з оцінки впливу на довкілля, що за висновками суду першої інстанції  свідчить про те, що зауваження до планової діяльності, яка підлягає оцінці впливу на довкілля, позивача не були проігноровані, їх було враховано при оформленні Звіту з оцінки впливу на довкілля ТОВ «Біляївський збагачувальний комбінат».
          За висновками суду першої інстанції, позивачем не доведено порушення норм права відповідачем при видачі спірного висновку з оцінки впливу на довкілля планової діяльності «Розробка Східної ділянки Біляївського родовища первинних каолінів будівництво гірничо-збагачувального комплексу продуктивністю 100 тис.куб.м./рік, зміна цільового призначення земельних ділянок площею близько 95га», а незначні процедурні недотримання норм права при прийнятті рішення не можуть бути підставою для визнання протиправним та скасування прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення правильного по суті.
          Колегія суддів  висновками суду першої інстанції  про відсутність підстав в задоволенні позову погоджується.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля»,  оцінка впливу на довкілля - це процедура, що передбачає:
1) підготовку суб`єктом господарювання звіту з оцінки впливу на довкілля відповідно до статей 5, 6 та 14 цього Закону;
2) проведення громадського обговорення відповідно до статей 7, 8 та 14 цього Закону;
3) аналіз уповноваженим органом відповідно до статті 9 цього Закону інформації, наданої у звіті з оцінки впливу на довкілля, будь-якої додаткової інформації, яку надає суб`єкт господарювання, а також інформації, отриманої від громадськості під час громадського обговорення, під час здійснення процедури оцінки транскордонного впливу, іншої інформації;
4) надання уповноваженим органом мотивованого висновку з оцінки впливу на довкілля, що враховує результати аналізу, передбаченого пунктом 3 цієї частини;
5) врахування висновку з оцінки впливу на довкілля у рішенні про провадження планованої діяльності відповідно до статті 11 цього Закону.
Відповідно до ст. 12 вказаного Закону,  висновок з оцінки впливу на довкілля, інші рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади або органів місцевого самоврядування у процесі здійснення оцінки впливу на довкілля можуть бути оскаржені будь-якою фізичною чи юридичною особою в судовому порядку.
Порушення процедури здійснення оцінки впливу на довкілля, безпідставне та необґрунтоване неврахування чи неналежне врахування результатів участі громадськості, інші порушення законодавства у сфері оцінки впливу на довкілля є підставами для скасування висновку з оцінки впливу на довкілля та рішення про провадження планованої діяльності в судовому порядку.
Позивачем було оскаржено висновок з оцінки впливу на довкілля планової діяльності «Розробка Східної ділянки Біляївського родовища первинних каолінів, будівництво гірничо-збагачувального комплексу продуктивність 100 тис.м3/рік, зміна цільового призначення земельних ділянок площею близько 95 га» від 07.06.2019 №7-03/12-20192212919/1 з підстав  неврахування його зауважень, які  ним направлялись до відповідача по справі та з підстав порушення процедури здійснення оцінки впливу на довкілля.
Відповідно до частини 3 ст. 9 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» при підготовці висновку з оцінки впливу на довкілля уповноважений територіальний орган, а у випадках, визначених частинами третьою і четвертою статті 5 цього Закону, - уповноважений центральний орган розглядає та бере до уваги звіт з оцінки впливу на довкілля та звіт про громадське обговорення.
Судом першої інстанції вірно було зазначено, що зауваження до планової діяльності, яка підлягає оцінці впливу на довкілля, позивача не були проігноровані, їх було враховано при оформленні звіту з оцінки впливу на довкілля ТОВ «Біляївський збагачувальний комбінат», а позивачем не доведено, що у його зауваженні до планової діяльності, яка підлягає оцінці впливу на довкілля, підписаному 07.03.2019, були такі зауваження, яких не було у зауваженнях до планової діяльності, яка підлягає оцінці впливу на довкілля, інших людей, що були оприлюднені в Єдиному реєстрі з оцінки впливу на довкілля, та їх не було розглянуто та враховано. 
Щодо доводів апеляційної скарги стосовно того, що звіт з оцінки впливу на довкілля було підписано  директором ТОВ «Біляївський збагачувальний  комбінат» Луковим С.С., при відсутності документів на підтвердження  його кваліфікації  та спеціальності, то колегія суддів доходить висновку, що зазначене не може бути підставою для визнання протиправним та скасування висновку з оцінки впливу на довкілля, оскільки згідно  з ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про оцінку впливу на довкілля» відповідальність  за підготовку звіту покладена на  суб`єкт господарювання, а не на уповноважений центральний орган.
Громадське обговорення було проведено у відповідності  до вимог ст. 7 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».
Невідповідність  звіту про громадське обговорення вимогам діючого закододавства встановлено не було.
Відсутність зауважень позивача серед оприлюднених уповноваженим центральним органом не дає суду підстав вважати про неврахування чи неналежне врахування результатів участі громадськості.
Таким чином, судом першої інстанції вірно було встановлено відсутність підстав для визнання протиправним та скасування висновку з оцінки впливу на довкілля планової діяльності «Розробка Східної ділянки Біляївського родовища первинних каолінів, будівництво гірничо-збагачувального комплексу продуктивність 100 тис.м3/рік, зміна цільового призначення земельних ділянок площею близько 95 га» від 07.06.2019 №7-03/12-20192212919/1.
Доводи апеляційної скарги зазначеного не спростовують. 
Керуючись   ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

                                                  ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від  29 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до  Міністерства енергетики та захисту довкілля України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету  спору, на стороні  відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Біляївський збагачувальний  комбінат» про визнання протиправним та скасування висновку  залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції в строк, передбачений  ст. 329 КАС України.
Постанова  у повному обсязі складена 06 лютого 2020 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш