Справа № 428/7048/19 
Провадження № 22-ц/810/1170/19 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2020 року, січня місяця, 22-го дня, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ головуючого Яреська А.В. (судді - доповідача), суддів: Карташова О.Ю., Лозко Ю.П., за участю секретаря судового засідання Вовчанської С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26 листопада 2019 року у цивільній справі (№ 428/7048/19 суддя І інстанції – Кордюкова Ж.І.) за позовом ОСОБА_1 до Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:
У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовною заявою до Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії. Просив суд витребувати у Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля засвідчену копію отриманої 13 лютого 2019 року заяви про видачу диплому з додатками, підписаної ОСОБА_1 . Визнати протиправною бездіяльність Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля, яка полягає у ненаданні відповіді на заяву про видачу диплому з додатками ОСОБА_1 , отриману 13 лютого 2019 року. Зобов`язати Східноукраїнський національний університет імені Володимира Даля надіслати ОСОБА_1 поштовим відправленням оригінал його диплому магістра (з додатками до диплому) на поштову адресу, вказану у заяві ОСОБА_1 , отриманій Східноукраїнським національним університетом імені Володимира Даля 13 лютого 2019 року. Вирішити питання по судовим витратам. 
Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26 листопада 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26 листопада 2019 року, та ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Східноукраїнський національний університет імені Володимира Даля надали відзив на подану апеляційну скаргу, в якому зазначили, що відповідно до Положення про порядок замовлення, видачі та обліку студентських квитків та документів про освіту у СНУ ім. В.Даля, д обов`язків відповідальних осіб навчально-наукових інститутів (факультетів) належить видача документів про освіту випускникам особисто (або за довіреністю) під розпис у журналі реєстрації видачі. Просили у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі. Розгляд справи за відсутності представника відповідача. 
Сторони у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступних висновків.
Відповідно до правил ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Згідно ст. 263 ЦПК України  судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначених цим Кодексом. Розглядаючи справу по суті суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 в період з 01.09.2017 року по 31.01.2019 року отримував в Східноукраїнському національному університеті імені Володимира Даля освітні послуги із здобуття вищої освіти за освітньою програмою підготовки «Магістр» за спеціальністю «Право», спеціалізацією «Право» на заочній формі навчання на базі освітньо-професійної програми підготовки спеціаліста, що підтверджується копією договору від 31.08.2017 року №ПРз1125М-17, укладеного між сторонами.
Пунктом 3.1. договору від 31.08.2017 року № ПРз1125М-1 визначений обов`язок відповідача забезпечити якісну професійно-теоретичну підготовку фахівця за вказаною у договорі спеціальністю. Після закінчення терміну навчання позивач ОСОБА_1 06.02.2019 року звернувся до відповідача з заявою про направлення йому за місцем його проживання засобами поштового зв`язку оригіналу диплому та додатків до нього. Зазначене звернення позивач направив на адресу Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля засобами поштового зв`язку. Зазначену заяву відповідач отримав 11.02.2019 року за вхідним номером №13. Навчальний заклад у листі від 13.02.2019 року №188/24 роз`яснив позивачу ОСОБА_1 , що видача документів про освіту є можливою особисто випускникам або за довіреністю іншим особам під розпис у журналі реєстрації видачі. Зазначений лист був направлений за місцем проживання позивача. З наведеного вбачається, що Східноукраїнський національний університет імені Володимира Даля розглянув звернення позивача в порядку та терміни, встановлені ст.ст. 15, 20 Закону України «Про звернення громадян». Таким чином, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи позивача щодо того, що відповідач порушив строки розгляду його заяви і не надав жодної відповіді, що має наслідком відмову в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у ненаданні відповіді на заяву позивача ОСОБА_1 про видачу диплому з додатками.
Відповідач під час видачі документів про освіту керувався наказом Міністерства освіти і науки «Про затвердження Положення про ІВС «ОСВІТА» та Положенням про порядок замовлення, видачі та обліку студентських квитків та документів про освіту (у тому числі дублікатів) у Східноукраїнському національному університеті імені Володимира Даля, схвалено Вченою радою СНУ ім. В.Даля протокол №4 від 28.12.2018 року та затвердженого наказом ректора СНУ ім. В.Даля №25/97 від 11.02.2019 року (далі – Положення). Так пунктом 7.7. Положення встановлено, що відповідальні особи навчально-наукових інститутів (факультетів) видають документи про освіту випускникам особисто (або за довіреністю) під розпис у журналі реєстрації видачі. Форма журналу №Н-2.01, затверджена наказом МОН України від 06.06.2017 року №794 «Про затвердження форм документів з підготовки фахівців у вищих навчальних закладах», роздрукована в альбомному форматі А-4, сторінки якого нумеруються, прошиваються та скріплюються підписом ректора (першого проректора) та печаткою університету. З аналізу вищенаведеного вбачається, що отримання документа про освіту можливе лише особисто випускником або уповноваженою ним особою (за довіреністю), які повинні підтвердити отримання документа про освіту своїм підписом. При цьому надсилання документу про освіту поштою Порядком не передбачено.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов до висновків про необґрунтованість позовних вимог позивача зобов`язати відповідача надіслати йому поштовим відправленням оригінал його диплому магістра з додатками  до диплому на поштову адресу, зазначену в заяві від 13.02.2019 року, що має наслідком відмову в їх задоволенні.
Колегія суддів погоджується із такими висновками суду, адже до них він дійшов із належним дотриманням норм процесуального та матеріального права, врахуванням усіх обставин справи що підлягали вивченню та оцінці. Відповідно до правил частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, надана відповідачем копія відповіді за номером реєстрації №188/24 від 13.02.2019 року у журналі вихідної кореспонденції є адресованою відповідачеві, за його адресою проживання (а.с.26), твердження відповідача про своєчасну відправку відповіді простою кореспонденцію та про неповернення відповіді, відсутність у відправника інформації про її неотримання ОСОБА_1 не є спростованими. Направлення подібної відповіді замовною кореспонденцією не є передбаченим, припущення апелянта про те, що зазначена відповідь йому взагалі не направлялась не є доведеним, твердження апелянта про порушення відповідачем вимог статті 15 Закону Про звернення громадян свого підтвердження не знайшли. Відповідь за результатами розгляду заяви було надано тим органом, який отримав цю заяву і до компетенції якого входить вирішення порушених у заяві питань за підписом керівника установи. А отже заяву було об`єктивно і вчасно розглянуто, прийнято рішення відповідно до чинного законодавства, вжито заходів до повідомлення заявника про наслідки розгляду заяви.
Твердження апелянта про відсутність правових підстав для відмови у його вимозі щодо направлення йому диплому поштою не ґрунтуються на нормах закону, адже діючим законодавством є передбачено внесення до книги обліку – журналу реєстрації виданих дипломів –не тільки прізвища, ім`я та по батькові особи, якій видано Документ але і особистий підпис випускника, що отримав цей Документ (п.4.3) і це є передбачено таким нормативним актом як «Порядок замовлення документів про базову середню освіту та повну загальну середню освіту, видачі та обліку їх карток», де заголовок цього Порядку є викладеним у редакції Наказу Міністерства освіти і науки № 152 від 07.02.2019, тоді як у тексті Порядку слова «навчальний заклад», «професійно-технічний навчальний заклад», «вищий навчальний заклад» в усіх відмінках та числах було замінено словами «заклад освіти», «заклад професійної (професійно-технічної) освіти», «заклад вищої освіти» у відповідних відмінках та числах; слова «Уповноважений орган» в усіх відмінках та числах замінити словами «Державне підприємство «Інфоресурс» у відповідних відмінках та числах; слова «управління освіти і науки» в усіх відмінках та числах замінити словами «департаменти (управління) освіти і науки» у відповідних відмінках та числах; згідно з Наказом Міністерства освіти і науки № 152 від 07.02.2019. А отже твердження апелянта про те, що зазначений Порядок замовлення, видачі та обліку 
документів про освіту державного зразка, затвердженого наказом 
Міністерства освіти і науки України від 10.12.2003 N 811 
( z0201-04 ) та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 
16 лютого 2004 року за N 201/8800 не регулює питання видачі дипломів про вищу освіту є хибними та суперечать фактичному змісту зазначеного Порядку, зміст зазначеного Порядку певною мірою знайшов своє відображення і у локальному нормативному акті закладу освіти. Отже, докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні були належним чином дотримані норми матеріального та процесуального права. Позивач не мав жодних перешкод отримати документ про освіту особисто чи через свого представника за довіреністю, позивач не довів що відмова вишу у направленні документу про освіту поштою порушила його законні права та інтереси. Твердження апелянта про відсутність нормативного регулювання порядку видачі дипломів та додатків до них випускникам є надуманими. Щодо посилання апелянта на невірне зазначення судом першої інстанції дати надсилання заяви про видачу диплому, то це питання може бути вирішено у визначеному ст. 269 ЦПК порядку за заявою учасників справи судом першої інстанції, допущені описки не мають істотного характеру, можуть бути виправлені без зміни фактичного змісту судового рішення. Відповідно до приписів частини другої статті 410 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань. Відповідно до вимог ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. За таких обставин, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26 листопада 2019 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 27 січня 2020 року.
Головуючий

Судді