ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/2191/19                                                                Суддя (судді) першої інстанції: С.О. Кульчицький

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  12 лютого 2020 року                                                                                            м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:	
головуючого-судді:                                        	Черпіцької Л.Т.	
суддів:	Пилипенко О.Є., Собківа Я.М.	
за участю секретаря:	  Закревської І.Л.,	
розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Кам`янський завод продтоварів» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Кам`янський завод продтоварів» до Управління Держпраці у Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень, 

В С Т А Н О В И Л А:

Приватне акціонерне товариство «Кам`янський завод продтоварів» звернулось до з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати постанови Управління Держпраці у Черкаській області про накладення штрафу від 04 грудня 2018 року №ЧК-1047/374/АВ/П/ПТ/ТД/ІП-ФС-637 та №ЧК-1047/374/АВ/П/ПТ/ТД/ІП-ФС-638.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.
Відмова в задоволенні позову мотивована тим, що при проведенні перевірки та накладенні штрафів, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач, посилаючись на те, що вимоги апеляційної скарги є необґрунтовані та не можуть бути задоволені, просить в її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.
Відповідно до частини 2 статті 313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлених про час, дату та місце розгляду справи, не перешкоджає слуханню справи.
Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку частини 4 статті 229 КАС України.
Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у період  з 09 листопада 2018 року по 12 листопада 2018 року уповноваженими посадовими особами Управління Держпраці у Черкаській області відповідно до направлення на проведення перевірки від 07 листопада 2018року № 2518, виданого на підставі наказу від 07 листопада 2018 року № 1105-Н, проведено інспекційне відвідування Приватного акціонерного товариства «Кам`янський завод продтоварів» з питань оформлення трудових відносин з найманими працівниками, робочого часу, часу відпочинку, оплати праці, за результатами якого складено акт № ЧК-1047/374/АВ від 12 листопада 2018 року.
Направлення на проведення інспекційного відвідування одержано директором ПрАТ «Кам`янський завод продтоварів» Омельянюком Андрієм Анатолійовичем 09 листопада 2018 року, що підтверджується його підписом.
Захід державного контролю проводився за місцем здійснення позивачем підприємницької діяльності: вул. Леніна, буд. 19, Кам`янський район, м. Кам`янка, Черкаська область .
Підставою проведення вказаного інспекційного відвідування слугувало надходження 25 жовтня 2018 на урядову гарячу лінію Управління Держпраці у Черкаській області звернення працівника про порушення стосовно нього ПрАТ «Кам`янський завод продтоварів» вимог законодавства про працю.
В ході вказаного інспекційного відвідування інспекторами праці Шевченко М.В. , Кожушко Р.М. та Лісовим О.Т. встановлено, що в порушення статті 24 Кодексу законів про працю України на ПрАТ «Кам`янський завод продтоварів» трудові відносини з певними працівниками підміняються цивільно правовими.
Так, відповідно до цивільно-правового договору від 01 червня 2018 року № 01-18ЦПХ, укладеного між ПрАТ «Кам`янський завод продтоварів» в особі директора Омельянюк Андрія Анатолійовича та ОСОБА_5 останній з 01 червня 2018 року до 30 червня 2018 року виконує роботи по догляду за адміністративними, виробничими приміщеннями на території підприємства, попередження проникнення сторонніх осіб.
Відповідно до цивільно-правового договору від 01 липня 2018 року № 03-18 ЦПХ укладеного між ПрАТ «Кам`янський завод продтоварів» в особі директора Омельянюк Андрія Анатолійовича та ОСОБА_5 , останній з 01 липня 2018 року до 31 липня 2018 року виконує роботи по догляду за адміністративними, виробничими приміщеннями на території підприємства, попередження проникнення сторонніх осіб.
Відповідно до цивільно-правового договору від 01 серпня 2018 року № 05-18 ЦПХ укладеного між ПрАТ «Кам`янський завод продтоварів» в особі директора Омельянюк Андрія Анатолійовича та ОСОБА_5 , останній з 01 серпня 2018 року до 31 серпня 2018 року виконує роботи по догляду за адміністративними, виробничими приміщеннями на території підприємства, попередження проникнення сторонніх осіб.
Відповідно до цивільно-правового договору від 01 вересня 2018 року № 07-18 ЦПХ укладеного між ПрАТ «Кам`янський завод продтоварів» в особі директора Омельянюк Андрія Анатолійовича та ОСОБА_5 , останній з 01 вересня 2018 року до 30 вересня 2018 року виконує роботи по догляду за адміністративними, виробничими приміщеннями на території підприємства, попередження проникнення сторонніх осіб.
Відповідно до цивільно-правового договору від 01 жовтня 2018 року № 09-18 ЦПХ укладеного між ПрАТ «Кам`янський завод продтоварів» в особі директора Омельянюк Андрія Анатолійовича та ОСОБА_5 , останній з 01 жовтня 2018 року до 31 жовтня 2018 року виконує роботи по догляду за адміністративними, виробничими приміщеннями на території підприємства, попередження проникнення сторонніх осіб.
Відповідно до цивільно-правового договору від 01 листопада 2018 року № 11-18 ЦПХ укладеного між ПрАТ «Кам`янський завод продтоварів» в особі директора Омельянюк Андрія Анатолійовича та ОСОБА_5 , останній з 01 листопада 2018 року до 30 листопада 2018 року виконує роботи по догляду за адміністративними, виробничими приміщеннями на території підприємства, попередження проникнення сторонніх осіб.
Відповідно до цивільно-правового договору від 01 червня 2018 року № 02-18 ЦПХ укладеного між ПрАТ «Кам`янський завод продтоварів» в особі директора Омельянюк Андрія Анатолійовича та ОСОБА_6 , останній з 01 червня 2018 року до 30 червня 2018 року виконує роботи по догляду за адміністративними, виробничими приміщеннями на території підприємства, попередження проникнення сторонніх осіб.
Відповідно до цивільно-правового договору від 01 липня 2018 року № 04-18 ЦПХ укладеного між ПрАТ «Кам`янський завод продтоварів» в особі директора Омельянюк Андрія Анатолійовича та ОСОБА_6 , останній з 01 липня 2018 року до 31 липня 2018 року виконує роботи по догляду за адміністративними, виробничими приміщеннями на території підприємства, попередження проникнення сторонніх осіб.
Відповідно до цивільно-правового договору від 01 серпня 2018 року № 06-18 ЦПХ укладеного між ПрАТ «Кам`янський завод продтоварів» в особі директора Омельянюк Андрія Анатолійовича та ОСОБА_6 , останній з 01 серпня 2018 року до 31 серпня 2018 року виконує роботи по догляду за адміністративними, виробничими приміщеннями на території підприємства, попередження проникнення сторонніх осіб.
Відповідно до цивільно-правового договору від 01 вересня 2018 року № 08-18 ЦПХ укладеного між ПрАТ «Кам`янський завод продтоварів» в особі директора Омельянюк Андрія Анатолійовича та ОСОБА_6 , останній з 01 вересня 2018 року до 30 вересня 2018 року виконує роботи по догляду за адміністративними, виробничими приміщеннями на території підприємства, попередження проникнення сторонніх осіб.
Відповідно до цивільно-правового договору від 01 жовтня 2018 року № 10-18 ЦПХ укладеного між ПрАТ «Кам`янський завод продтоварів» в особі директора Омельянюк Андрія Анатолійовича та ОСОБА_6 , останній з 01 жовтня 2018 року до 31 жовтня 2018 року виконує роботи по догляду за адміністративними, виробничими приміщеннями на території підприємства, попередження проникнення сторонніх осіб.
Відповідно до цивільно-правового договору від 01 листопада 2018 року № 12-18 ЦПХ укладеного між ПрАТ «Кам`янський завод продтоварів» в особі директора Омельянюк Андрія Анатолійовича та ОСОБА_6 , останній з 01 листопада 2018 року до 30 листопада 2018 року виконує роботи по догляду за адміністративними, виробничими приміщеннями на території підприємства, попередження проникнення сторонніх осіб.
У вказаних цивільно-правових договорах відсутня кількість та вартість робіт. Роботи по вищевказаним договорам підпадають під ознаки кваліфікаційних вимог охоронника, передбачені для даної професії згідно з Довідником кваліфікаційних характеристик професій працівників, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 29 грудня 2004 року № 336. Має місце факт допуску працівників ОСОБА_6 та ОСОБА_5 до роботи без видання відповідного наказу (розпорядження) та без повідомлення ДФС, чим порушено вимоги частини 1 статті 24 Кодексу законів про працю України.
Виплата заробітної плати проводилась через проміжок часу, що перевищує 16 календарних днів, пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Перевіркою встановлено, що з січня 2018 року по жовтень 2018 року наявні випадки виплати заробітної плати з порушенням проміжку часу, який перевищує 16 календарних днів. Згідно з даними відомостей зарахування на карткові рахунки встановлено, що заробітна плата за грудень 2017 року виплачена 25.01.2018, за січень 2018 року - 27.02.2018, за лютий 2018 року - 21.03.2018, за березень 2018 року - 02.05.2018, за квітень 2018 року - 30.05.2018, за травень 2018 року - 26.06.2018, за червень 2018 року - 31.07.2018, за липень 2018 року - 27.08.2018, за серпень 2018 року - 27.09.2019, за вересень 2018 року - 29.10.2018, за жовтень 2018 року станом на 12.11.2018 заробітна плата не виплачена, чим порушено частини 1, 2 статті 115 Кодексу законів про працю України, частину 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці».
22 листопада 2018 року Управлінням Держпраці у Черкаській області винесено припис про усунення виявлених порушень №ЧК-1047/374/АВ/П у строк до 06 грудня 2018 року.
21 листопада 2018 року відповідач, рекомендованим листом, направив позивачу повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу, що підтверджується списком №3332 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, фіскальним чеком від 21 листопада 2018 року.
На розгляд справи представник позивача не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи про накладення штрафу Управлінню не надходило, а тому відповідно до пункту 7 Порядку № 509 справу розглянуто без участі представника позивача.
04 грудня 2018 року на підставі вищезазначеного акта інспекційного відвідування № ЧК-1047/374/АВ від 12 листопада 2018 року заступником начальника Управління Держпраці у Черкаській області винесено постанову №ЧК-1047/374/АВ/П/ПТ/ТД/ІП-ФС-637, відповідно до якої за порушення позивачем вимог статті 115 Кодексу законів про працю України та частини 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці», на позивача накладено штраф у сумі 3723 грн 00 коп.
Постановою Управління Держпраці у Черкаській області про накладення штрафу від 04 грудня 2018 року №ЧК-1047/374/АВ/П/ПТ/ТД/ІП-ФС-638 за порушення статті 24 Кодексу законів про працю України на позивача накладено штраф у сумі 223380 грн 00 коп.
Постанови відправлені позивачу листом від 05 грудня 2018 року на адресу, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - вул. Леніна, буд. 19, Кам`янський район, м. Кам`янка, Черкаська область, що підтверджується списком №3507 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, фіскальним чеком від 05 грудня 2018 року.
Згідно з частиною першою статті 16 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» центральні органи виконавчої влади утворюються для виконання окремих функцій з реалізації державної політики як служби, агентства, інспекції.
Відповідно до частини першої статті 259 Кодексу законів про працю України державний контроль та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96 (далі - Положення №96), Держпраці є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, зокрема, з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.
За приписами підпункту 9 пункту 4 Положення № 96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.
Підпунктом 6 пункту 4 Положення № 96 встановлено, що Держпраці, здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.
Державна служба України з питань праці (Держпраця) відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю. (пп.6 п.6 Положення №96).

Пунктом 7 Положення №96 передбачено, що Держпраця здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.
Процедуру проведення Управліннями Держпраці перевірки стану додержання законодавства про працю, визначено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року № 877-V (далі - Закон №877-V).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Згідно з частиною 4 статті 2 Закону №877-V заходи контролю здійснюються, в т.ч., органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Статтею 6 Закону № 877-V визначено, що підставою для здійснення позапланового заходу є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.
Приписами частини 1 статті 1 Закону України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги (стаття 3 Закон України «Про звернення громадян»).
Відповідно до приписів статті 5 вказаного Закону усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні «гарячі лінії» та записується (реєструється) посадовою особою.
Положеннями частини 1 статті 7 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
Згідно з приписами статті 15 цього ж Закону, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
В той же час, на виконання частини першої статті 259 КЗпП України Кабінет Міністрів України затвердив Порядок №295 від 26 квітня 2017 року, який, згідно з його пунктом 1, визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування).
Як виплаває зі змісту пункту 2, підпункту 6 пункту 5 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.
Інспекційні відвідування проводяться, у тому числі, за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин;
Системний аналіз наведених вище положень дає підстави дійти висновку, що інспекційне відвідування є формою державного нагляду за додержанням законодавства про працю, яке відноситься до повноважень відповідача та яке проводиться на підставі наказу та направлення. За результатами інспекційного відвідування складається акт і в разі виявлення порушень - виноситься припис. Якщо під час інспекційного відвідування встановлено факти використання праці неоформлених працівників, то вживаються заходи щодо притягнення об`єкта відвідування до відповідальності незалежно від усунення виявлених порушень.
Аналогічний висновок неодноразово викладався у постановах Верховного Суду від 19.06.2019 у справі №2140/1828/18 та від 19.09.2019 у справі №808/3092/17 тощо.
Колегія суддів зважає на ту обставину, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року у справі №826/8917/17 постанову КМУ №295 визнано нечинною.
Водночас, за змістом частини 2 статті 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Оскільки, постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 у справі №826/8917/17 не містить жодних застережень з цього приводу, то постанова КМУ №295 вважається такою, що втратила чинність з дня набрання законної сили цим судовим рішенням, тобто 14 травня 2019 року.
Тому, норми вказаного вище акту Уряду України підлягають застосуванню до спірних правовідносин, як такі, що були чинними на момент їх виникнення.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 17.10.2019 у справі №420/5895/18, від 10 лютого 2020 року у справі №1.380.2019.000037.
Зважаючи на вимоги вищенаведених норм, колегія суддів приходить до висновку, що перевірка була призначена за наявності достатніх правових підстав, оскільки у даному випадку підставою для її проведення є отримання в установленому законодавством порядку інформації на урядову гарячу лінію Управління Держпраці у Черкаській області звернення про порушення вимог законодавства про працю, у зв`язку з чим відсутня необхідність погоджувати її проведення з центральним органом виконавчої влади.
Звернення зареєстроване 25 жовтня 2018 року об 13:39 годині №КІ-8664010, містить прізвище, ім`я, по батькові заявника, його місце проживання, викладено суть порушеного питання.
Отже у відповідача були відсутні підстави для залишення вказаного звернення без реагування.
Визначення трудового договору міститься у частині першій статті 21 КЗпП України та означає угоду між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.
При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.
Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За приписами статті 23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.
Загальне визначення цивільно-правового договору наведено у статті 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, вказаною нормою встановлено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
За приписами статті 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.
За змістом статті 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.
Отже, цивільні відносини відрізняє від трудових те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.
Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.
З аналізу наведених вище норм вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.
Як правильно встановлено судом першої інстанції ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виконували систематичне виконання функцій охорони, що вказує на наявність трудових відносини між позивачем та вищевказаними особами.
Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах була викладена Верховним Судом у постановах від 04 липня 2018 року у справі №820/1432/17, 26 вересня 2018 року у справі №822/723/17, 13 червня 2019 року у справі №1840/2507/18.
Враховуючи наведене вище, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують. 
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу законів про працю України су адміністративного судочинства України, колегія суддів, 

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Кам`янський завод продтоварів» залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019  року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 17 лютого 2020 року.

Головуючий суддя:	Л.Т. Черпіцька 	
Судді:	О.Є. Пилипенко	
 	 Я.М. Собків