Ухвала 
29 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 613/178/19
 
провадження № 61-1851ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 26 червня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про поділ спільного майна подружжя, визнання дійсною нотаріально не посвідчену згоду на міну автомобіля та квартиру, визнання удаваними правочинами біржовий договір купівлі-продажу автомобіля та договору дарування квартири - фактичним договором міни, визнання права спільної сумісної власності на квартиру та визнання часток,
 
ВСТАНОВИВ:
 
20 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку із касаційною скаргою, що підтверджується поштовим штемпелем на конверті, на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 26 червня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року, тобто після строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 390 ЦПК України.
 
До касаційної скарги ОСОБА_1 додано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 26 червня 2019 року та постанови Харківського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року.
 
Заява мотивована тим, що повний текст постанови Харківського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року було складено 10 грудня. Вказане судове рішення направлено ОСОБА_1 лише 17 грудня 2019 року та вручено адресату 21 грудня 2019 року, що підтверджується копією супровідного листа Харківського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року, копією конверта адресованого ОСОБА_1 з штрихкодовим ідентифікатором 6130111792499 та долученим до матеріалів касаційної скарги роздруківки результату пошуку відправлення за штрихкодовим ідентифікатором 6130111792499.
 
За змістом частини першої, другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
З постанови Харківського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року, повний текст якої складено 10 грудня 2019 року, вбачається, що під час розгляду справи 05 грудня 2019 року ОСОБА_1 в судове засідання не зв?явилась. Тому строк на касаційне оскарження у заявника почав свій перебіг, в розумінні частини першої, другої статті 390 ЦПК України, з дати отримання копії постанови Харківського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року, а саме з 21 грудня 2019 року (дата отримання копії судового рішення) та закінчується 20 січня 2020 року (останній день подання касаційної скарги).
 
З касаційною скаргою ОСОБА_1 звернулась 20 січня 2020 року, що підтверджується поштовим штемпелем на конверті, тобто в межах строку, встановленого частиною другою статті 390 ЦПК України.
 
Перевіривши доводи заяви ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що наявні підстави для поновлення ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 26 червня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року.
 
Одночасно до касаційної скарги заявником додано заву про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 26 червня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року.
 
Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 перебуває у скрутному матеріальному становищі, є одинокою матір?ю, на її утриманні знаходиться донька - 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка страждає епілепсією, на лікування якої заявником витрачаються значні кошти, яких в неї не вистачає. ОСОБА_1 не працює, перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Богодухівської райдержадміністрації, що підтверджується рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 22 грудня 2017 року по справі № 613/1349/17 за позовом 
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів. Крім того, вказаним судовим рішенням встановлено, що ОСОБА_5 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: криптогенна епілепсія, вторинно-генералізовані параксизми, потребує постійного приймання протисудомних ліків.
 
За змістом частини першої та третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
 
Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, якщо позивачами є, зокрема одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю (підпункт в) пункт 2 частина перша стаття 8 Закону України «Про судовий збір»).
 
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4.ХІ. 1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя 
№ R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету. 
 
За таких обставин заява ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 26 червня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року підлягає задоволенню.
 
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження. 
Керуючись статтями 136, 390, 394, 395 ЦПК України, статтею 8 Закону України «Про судовий збір»,
 
УХВАЛИВ:
 
Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 26 червня 2019 року та постанови Харківського апеляційного суду від 
05 грудня 2019 року задовольнити.
 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 26 червня 2019 року та постанови Харківського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року.
 
Заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 26 червня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року задовольнити.
 
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 26 червня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року.
 
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
 
Витребувати з Богодухівського районного суду Харківської області цивільну справу № 613/178/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи:  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про поділ спільного майна подружжя, визнання дійсною нотаріально не посвідчену згоду на міну автомобіля та квартиру, визнання удаваними правочинами біржовий договір купівлі-продажу автомобіля та договору дарування квартири - фактичним договором міни, визнання права спільної сумісної власності на квартиру та визнання часток.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                 В. П. Курило