ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року 

м. Харків

Справа № 637/1185/19
Провадження № 22-ц/818/1474/20

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,
суддів: Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,
за участі секретаря: Дмитренко А.Ю.,

учасники справи: 
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: ОСОБА_2 ,
третя особа:          ОСОБА_3 

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини під час навчання та додаткові витрати, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 16 грудня 2019 року, ухвалене суддею Тордія Е.Н.,-

встановив:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини під час навчання та додаткові витрати. 

Позов мотивований тим, що позивач перебувала з відповідачем у шлюбних відносинах з 24 лютого 2001 року по 21 січня 2005 року. Від даному шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 . На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатися у Національному фармацевтичному університеті в м.Харкові. Дочка навчається на денній формі навчання, тому не має змоги влаштуватися на роботу. Крім цього, згідно з договором про надання освітніх послуг, загальна сума за весь період навчання дитини становить 108400.00 грн. по 27 100 грн. за кожний рік навчання протягом 4 років. 

В зв`язку з цим просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, у розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення ОСОБА_3 двадцятитрирічного віку, стягувати з відповідача на її користь додаткові витрати на оплату навчання дитини ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, у розмірі 1594.17 грн. щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення ОСОБА_3 двадцятитрирічного віку. Також просила стягнути з ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 1000.00 грн. та 300.00 грн.

Представник позивача, яка діє на підставі довіреності уточнені позовні вимоги позивача просила задовольнити у повному обсязі.

Третя особа: ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася надала до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності в зв`язку з навчанням та просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. 

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. Вказавши, що він є пенсіонером МВС України, отримує лише пенсію іншого заробітку (доходів) не має, може сплачувати аліменти лише в твердій грошовій сумі у розмірі 1000.00 грн. щомісяця. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі 

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 16 грудня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини під час навчання – задоволено частково.
Стягнуто з  ОСОБА_2 , на користь  ОСОБА_1  аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини з усіх видів прибутків, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до закінчення її навчання, але не більше як до досягнення нею 23 річного віку, починаючи з 18 вересня 2019 року з дня звернення до суду.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції,  ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

 
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не в повному обсязі були досліджені всі обставини по справі.
11 лютого 2020 року на адресу Харківського апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_1 на апеляційну скаргу в якому вона просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.
Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з`явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог та наявності підстав для стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі ј частини з усіх видів прибутків, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до закінчення її навчання, але не більше як до досягнення нею 23 річного віку.
Колегія суддів не може повністю погодитися з таким висновком суду, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 21 січня 2005 року (свідоцтво про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1 ). 

Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася - ОСОБА_3 , батьками якої відповідно вказані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (серіяІ НОМЕР_2 видане повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 13 травня 2017 року). 

Відповідно довідки № 109 від 17 вересня 2019 року, виданої Національним фармацевтичним університетом ОСОБА_3 є студентом першого курсу першої групи спеціальності 226 «Фармація, промислова фармація» освітньої програми - «Фармація», освітнього ступеня – магістр, термін навчання три роки 10 місяців, денної форми навчання, контракт; починає навчання з 01 вересня 2019 року, а закінчує навчання 30 червня 2023 року. (а.с.51).
ОСОБА_3 мешкає разом з матір`ю ОСОБА_1 , яка працює на посаді головного спеціаліста фінансово-господарського відділу апарату Шевченківської райдержадміністрації та її заробітна плата за січень-червень 2019 року скала 43350,46 грн.(а.с.82).
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу в розмірі ј частини усіх доходів.

За змістом ч. 1 ст. 199 СК України батьки зобов`язані утримувати повнолітню дочку, сина які продовжують навчання, до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

При цьому, СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи донці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.

Таким чином, встановивши необхідність у додатковій матеріальній допомозі, зумовленій платним навчанням та супутніми витратами, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач зобов`язаний надавати таку допомогу дочці, яка продовжує навчатися.

Проте при визначенні розміру аліментів, суд не в повній мірі взяв до уваги всі обставини по справі.

З матеріалів справи вбачається, що згідно витягу з Наказу ГУНП в Харківській області 17.09.2019 року №331 о/с згідно з Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-YII ОСОБА_2 звільнений за п.2 ч.І ст.77 ( через хворобу) на підставі свідоцтва про хворобу від 02.09.2019 року №263 видане ГВ/1К ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області».
На теперішній час він не працює, є пенсіонером МВС, розмір його пенсії складає 7799,60 грн. (а.с.196, 199). Крім того, в судовому засіданні апеляційної інстанції надав довідку МСЕК від 17.01.2020 року, згідно якої йому встановлена 3-я група інвалідності з 08.01.2020 року.
Оскільки ОСОБА_3 досягла повноліття, але продовжує навчання та є студенткою студентом першого курсу першої групи спеціальності 226 «Фармація, промислова фармація» освітньої програми - «Фармація», освітнього ступеня – магістр, з терміном термін навчання з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вона потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до роз`яснень, які містять в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежне від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що ОСОБА_2 отримує пенсію за вислугу років, є інвалідом 3-ї групи, колегія суддів вважає можливим зменшити розмір аліментів з 1/4 до 1/6 частини.

Що стосується посилання апелянта стосовно того, що розмір аліментів, які він повинен сплачувати на утримання своєї повнолітньої доньки, яка продовжує навчання повинен становити тверду грошову суму, яка складатиме 1000 грн., то колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів приходить до висновку, що підстав для зміни способу стягнення аліментів з ОСОБА_2 немає.

Доводи апелянта стосовно того, що дочка навчається не 1 курсі, а на 3 курсі, нічим не підтверджені та спростовуються довідкою № 109 від 17 вересня 2019 року, виданою Національним фармацевтичним університетом ОСОБА_3 про те, що вона є студентом першого курсу першої групи спеціальності 226 «Фармація, промислова фармація» освітньої програми - «Фармація», освітнього ступеня – магістр, термін навчання три роки 10 місяців, денної форми навчання, контракт; починає навчання з 01 вересня 2019 року, а закінчує навчання 30 червня 2023 року. (а.с.51).

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні в частині розміру стягнутих аліментів.
Також не приймаються колегією суддів заперечення апелянта стосовно витрат на правову допомогу.
Згідно ст.15, 133, 137 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу;
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
Згідно правил пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.
До суду на підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано наступні документи: копія договору про надання юридичних послуг від 13 вересня 2019 року; акт виконаних робіт від 18 вересня 2019 року; копію платіжного доручення від 16 вересня 2019 року на суму 1000 грн.; копію платіжного доручення від 22 жовтня 2019 року на суму 300 грн.
Обсяги правової допомоги, наданої адвокатом клієнту визначено у акті прийому-передач, відповідно до якого адвокатом здійснено наступні дії з зазначенням кількості годин: попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин, кількістю 05 год., загальною вартістю 100 грн.; вивчення та правовий аналіз документів, кількістю 1 год., загальною вартістю 200 грн.; пошук та аналіз судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах кількість 1 год., загальною вартістю 100 грн.; Складання позовної заяви кількістю 3 год., загальною вартістю 600 грн. Всього вартістю 1000 грн. 
Також, судом першої інстанції, відповідно до вимог ст..141 ЦПК України, обґрунтовано стягнуто з відповідача на користь позивача витрати у розмірі 300 грн. на посвідчення довіреності, які нею були сплачені при оформленні довіреності, що підтверджено довідкою приватного нотаріуса Купянського міського нотаріального округу Харківської області від 22.10.2019 року (а.с.56). 
В іншій частині рішення суду не оскаржувалось і апеляційною інстанцією не переглядалось.
Згідно п.п.1, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України,-

постановив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 – задовольнити частково.
Рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 16 грудня 2019 року – змінити і зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів, з 1/4 частини до 1/6 частини.
В іншій частині рішення суду залишити без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 лютого 2020 року.

Головуючий -        І.П. Коваленко

Судді -        А.І. Овсяннікова 

       І.С. Сащенко