ПОСТАНОВА
Іменем України

27 лютого 2020 року 
Київ
справа №645/5599/16-а
адміністративне провадження №К/9901/22639/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Коваленко Н.В., судді Чиркіна С.М., розглянувши в письмовому провадженні у касаційному порядку адміністративну справу 
за позовом ОСОБА_1 
до Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2017 року (прийняту у складі колегії: головуючого судді Сіренко О.І., суддів Спаскіна О.А., Любчич Л.В.),
В С Т А Н О В И В :
Короткий зміст позовних вимог
25 листопада 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (далі - відповідач, Індустріальне ОУПФ України м. Харкова) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив суд:
визнати протиправною (незаконною) бездіяльність відповідача під час розгляду заяви ОСОБА_1 від 14 квітня 2016 року про перерахунок пенсії за віком від стажу та заробітної плати;
скасувати рішення відповідача №281 від 15 червня 2016 року;
зобов`язати відповідача зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , врахувавши при перерахунку періоди трудового стажу та суми заробітної плати, отриманої за ці періоди трудової діяльності, а саме:
1) у колгоспі "Імені Леніна" Новооскольського району Бєлгородської області: з 15 травня 1980 року по 31 травня 1980 року; з 15 липня 1980 року по 31 липня 1980 року; з 20 серпня 1982 року по 5 жовтня 1982 року; у розмірах: травень 1980 року - 742,75 руб.; липень 1980 року - 4,40 руб.; вересень 1982 року - 1320,00 руб.
2) У колгоспі "Родіна" Волоконовського району Бєлгородської області: з 15 липня 1982 року по 15 серпня 1982 року; з 15 жовтня 1988 року по 31 жовтня 1988 року; у розмірах: липень 1982 року - 1377,05 руб.; серпень 1982 року - 102,50 руб.; жовтень 1988 року - 1226,14 руб.
3) У радгоспі "Вікторополь" Вейделівського району Бєлгородської області: 
1. з 15 вересня 1984 року по 15 жовтня 1984 року; з 28 травня 1985 року по 1 жовтня 1985 року; у розмірах: вересень 1984 року - 2239,26 руб.; жовтень 1984 року - 1082,99 руб.; липень 1985 року - 1606,78 руб.; серпень 1985 року - 1452,68 руб; вересень 1985 року - 664,73 руб. 
2. з 13 травня 1988 року по 1 жовтня 1988 року; з 4 травня 1989 року по 22 серпня 1988 року; у розмірах: червень 1988 року - 1388,06 руб.; серпень 1988 року - 1197,95 руб.; червень 1989 року - 676,82 руб.; липень 1989 року - 942,76 руб.; серпень 1989 року - 1000,47 руб.
4) У колгоспі "Побєда" Волоконовського району Бєлгородської області: з 1 липня 1986 року по 16 серпня 1986 року; у розмірах: липень 1986 року - 505,59 руб.; серпень 1986 року - 1046,00 руб.
5) У колгоспі "Імені Леніна" Вовчанського району Харківської області: з 16 травня 1987 року по 16 червня 1987 року; у розмірах: червень 1987 року - 710,50 руб.
6) У колгоспі "Дружба" Кегичівського району Харківської області: з 1 серпня 1987 року по 25 вересня 1987 року; у розмірах: вересень 1987 року - 1011,08 руб.
7) У колгоспі "Маяк" Кегичівського району Харківської області: з 15 жовтня 1987 року по 31 жовтня 1987 року; з 15 липня 1990 року по 31 липня 1990 року; у розмірах: жовтень 1987 року - 1915,44 руб.; липень 1990 року - 3157,41 руб.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 травня 2017 року адміністративний позов задоволено. 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач з 1980 року по 1990 рік працював у колгоспах та радгоспах за тимчасовими трудовими договорами, за що отримував заробітну плату і має право на зарахування цього періоду до стажу роботи. 
Відповідач, не погодившись з даною постановою суду, подав апеляційну скаргу.
Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2017 року апеляційну скаргу Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова задоволено. Постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 травня 2017 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою в позові ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.
Постановляючи зазначене судове рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в трудовій книжці позивача відсутні записи за спірний період, а з досліджених архівних довідок №1/07-3 від 2 грудня 2015 року, №Щ-52 від 14 грудня 2015 року, №Щ 49 від 14 грудня 2015 року, №614 від 14 грудня 2015 року, №24/11-17 від 10 грудня 2015 року, №23/11-17 від 10 грудня 2015 року, №Щ 47, 48, 50, 51 від 14 грудня 2015 року, №2056, №2057, №2058 від 3 грудня 2015 року довідки колгоспу «Родина» без номеру і дати, довідка №423 від 8 жовтня 1982 року та договорів наданих позивачем на підтвердження роботи в колгоспах, радгоспах не можливо встановити періоди роботи в календарному обчисленні, оскільки не зазначено з якого по яке число місяця працював позивач у певному колгоспі, також відсутні дані про нарахування страхових внесків на отриману ним заробітну плату. Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про правомірність позиції відповідача про неможливість зарахування спірного періоду роботи ОСОБА_1 до трудового стажу.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги 
Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, позивач звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просив скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі судове рішення суду першої інстанції.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що судом апеляційної інстанції зроблено помилковий висновок про те, що із поданих позивачем документів (трудової книжки, уточнюючих довідок) неможливо підтвердити період роботи в колгоспах, радгоспах в календарному обчисленні, оскільки не зазначено з якого по яке число місяця працював позивач у певному колгоспі. На думку позивача, подані ним документи мають всі необхідні реквізити, та є належними доказами, що підтверджують стаж його роботи у спірні періоди. Крім того, позивач зазначає, що із його заробітної плати стягувалися страхові внески, однак зазначені документи за строком давності не збереглися.
Позиція інших учасників справи
Від відповідача відзиву або заперечень на касаційну скаргу позивача не надходило, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає касаційному перегляду справи.
Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20 липня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі №645/5599/16-а, витребувано адміністративну справу та запропоновано сторонам надати заперечення на касаційну скаргу, однак розгляд справи цим судом не був закінчений.
У зв`язку із початком роботи Верховного Суду, на виконання підпункту 4 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15 грудня  2017  року, далі - КАС України) матеріали цієї справи передано до Верховного Суду.
Суддя-доповідач ухвалою від 26 лютого 2020 року прийняв до провадження адміністративну справу №645/5599/16-а та призначив її до розгляду в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення та виклику учасників справи колегією у складі трьох суддів з 27 лютого 2020 року.
Скаржником подано клопотання про участь в розгляді справи в судовому засіданні, в задоволенні якого було відмовлено ухвалою Верховного Суду від 26 лютого 2020 року.
Встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи
Судами попередніх інстанцій на підставі наявних у матеріалах справи доказів встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг віку 60 років, знаходиться на обліку в УПФ України в Фрунзенському районі м. Харкова та отримує пенсію за віком.
12 квітня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок призначеної йому пенсії за віком, із врахуванням до загального стажу роботи періодів його трудової діяльності у колгоспах та радгоспах в 1980-1990 роках та отриманих заробітків.
15 червня 2016 року рішенням Управління Пенсійного фонду України м. Харкова №281 ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії за віком від стажу та заробітної плати, на підставі того, що у трудовій книжці позивача відсутні відомості щодо праці у колгоспі, позивач не був членом колгоспу, а надані ним архівні довідки та договори не містять відомостей про нарахування страхових внесків на отриману заробітну плату.
Не погодившись з відмовою, позивач у позасудовому порядку оскаржив рішення до Пенсійного фонду України та 18 листопада 2016 року отримав остаточну відповідь за підписом директора департаменту Пенсійного Фонду України І. Ковпашко №12070/Щ-11 від 11 листопада 2016 року, якою вимоги позивача про перерахунок пенсії задоволено не було.
Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 
Оцінка висновків судів попередніх інстанції доводів учасників справи
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з положенням частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зазначеним вимогам процесуального закону постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2017 року відповідає, а викладені у касаційній скарзі доводи скаржника є неприйнятні з огляду на наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Статтею 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Згідно із частиною першою статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
Відповідно до статті 24 Закон №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Закон №1058-IV набрав чинності 1 січня 2004 року. До цього моменту пенсійні відносини врегульовувалися Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII).
Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач отримує пенсію за віком за нормами Закону №1058-IV, а 12 квітня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок призначеної йому пенсії за віком, із врахуванням до загального стажу роботи періодів його трудової діяльності у колгоспах та радгоспах в 1980-1990 роках та отриманих заробітків.
З наданих позивачем документів судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач виконував тимчасові роботи в колгоспах та радгоспах по договорах у 1980, 1982, 1984, 1985, 1987, 1988, 1989, 1990 роках.
Порядок призначення та виплати пенсій в зазначений період визначався Законом Союзу Радянських соціалістичних республік «Про державні пенсії», який набув чинності з 1956 року.
Статтею 53 Закону Союзу Радянських соціалістичних республік «Про державні пенсії» передбачалося, що пенсії обраховуються з середньомісячного фактичного заробітку. В цей заробіток включаються всі види заробітної плати, на які нараховуються страхові внески, крім заробітної плати за понадурочну роботу, за сумісництво та будь-якого роду виплат одночасного характеру. Щорічна винагорода за вислугу років включається до заробітної плати, з якого обраховуються пенсії.
Підпунктом «а» пункту 1 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР №590 від 3 серпня 1972 рок (далі - Положення №590), передбачено, що відповідно до Закону про державні пенсії, пенсії призначаються та виплачуються робітникам, службовцям та іншим громадянам, на яких розповсюджується державне соціальне страхування.
Відповідно абзацу 2 підпункту «б» пункту 108 Розділу VIII (Обрахування стажу) Положення №590 виконання для окремих громадян короткочасних, випадкових і дрібних робіт, на яких працівник не підлягав державному соціального страхування, не зараховується до стажу.
З огляду на вищезазначене, підставою для зарахування спірних періодів до стажу роботи позивача, яке дає право на пенсію є наявність належним чином оформлених документів, які б підтвердили існування трудових правовідносин та нарахування страхових внесків на всі види заробітної плати.
В той час, відповідно до законодавства, чинного на момент виконання позивачем робіт за спірні періоди, було передбачено, що короткочасні, випадкові і дрібні роботи, на яких працівник не підлягав державному соціального страхування, не зараховується до стажу.
Відповідно до статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно статті 56 Закону №1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно - правового характеру за умови сплати страхових внесків.
Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що в трудовій книзі позивача взагалі відсутні записи про ці періоди роботи.
В Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20  липня  1974  року №162 передбачається, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12  серпня  1993  року №637, зазначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять і відомості про періоди роботи.
Так, судом апеляційної інстанції було досліджено архівні довідки №1/07-3 від 2 грудня 2015 року №Щ-52 від 14 грудня 2015 року, №Щ 49 від 14 грудня 2015 року, №614 від 14 грудня 2015 року, №24/11-17 від 10 грудня 2015 року, №23/11-17 від 10 грудня 2015 року, №Щ 47, 48, 50, 51 від 14 грудня 2015 року, № 2056, 2057, 2058 від 03 грудня 2015 року, довідки колгоспу «Родина» без номеру і дати, довідку №423 від 8 жовтня 1982 року та договори надані позивачем на підтвердження роботи в колгоспах, радгоспах, та встановлено, що із зазначених документів неможливо встановити періоди роботи в календарному обчисленні, оскільки не зазначено з якого по яке число місяця працював позивач у певному колгоспі, також відсутні дані про нарахування страхових внесків на отриману ним заробітну плату.
Враховуючи викладене, колегія суддів Верховного Суду погоджується із висновком суду апеляційної інстанції, який відмовляючи у задоволенні позову, дійшов висновку про рішення відповідача відповідача про неможливість зарахування спірного періоду роботи ОСОБА_1 до трудового стажу, оскільки зазначений період не підтверджений належними документами, так само як і не підтверджено сплата за спірний період страхових внесків на отриману позивачем заробітну плату.
Як убачається з касаційної скарги, наведені в ній інші доводи щодо помилковості висновків суду апеляційної інстанції у цій справі фактично зводяться до необхідності нової правової оцінки обставин у справі та дослідження наявних у матеріалах справи доказів, а саме трудової книжки позивача та уточнюючих довідок. Водночас зазначеним доводам судами попередніх інстанцій вже була надана оцінка.
Крім того, суд критично ставиться до доводів касаційної скарги про те, що із його заробітної плати сплачувалися страхові внески, оскільки ні судом першої інстанції, рішення якого просить залишити в силі позивач, ані судом апеляційної інстанції, судове рішення якого просить скасувати позивач, не було встановлено, що із заробітної плати позивача, яку він отримував за тимчасовими договорами, сплачувалися страхові внески.
Суд наголошує, що як за законодавством, чинним на момент роботи позивача в радгоспах та колгоспах, так і за законодавством чинним, на момент звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії на основі спірно стажу, передбачалося, що до стажу роботи зараховується будь-яка робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.
Верховний Суд наголошує, що до його повноважень не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.
Так, згідно з імперативними вимогами статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги; на підставі встановлених фактичних обставин справи лише перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального та дотримання норм процесуального права.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
У відповідності до частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Рішення суду апеляційної інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в оскарженому судовому рішенні повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.
Висновки щодо розподілу судових витрат
Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення апеляційного суду, то відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2017 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                 Я.О. Берназюк 
Судді:                                                                                          Н.В. Коваленко
                                                                                          С.М. Чиркін