УХВАЛА
03 лютого 2020 року
м. Київ
справа № 328/3410/17
провадження № 51-471 ск 20
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі – Суд) у складі:
головуючого                                ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 30 жовтня 2018 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 26 листопада 2019 року.
Оскаржені судові рішення
1. Зазначеним вироком, залишеним без змін апеляційним судом
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,  
засуджено за пунктами 2, 4 частини 2 статті 115 Кримінального кодексу України                     (далі – КК) та призначено покарання у вигляді довічного позбавлення волі.
2. 01 жовтня 2017 року близько 22:00 ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел на спричинення смерті малолітній ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з особливою жорстокістю, наніс столовою металевою виделкою не менше чотирьох ударів в обличчя ОСОБА_6 , після чого шнурком для взуття обв`язав їй шию та почав душити. Після цього, ОСОБА_5 , схопив ОСОБА_6 за кофту та розкручуючи її, вдарив головою об двері та дерев`яний табурет, після чого, утримуючи за ногу та, розкручуючи дитину навкруги себе, почав бити головою та тілом об одвірок. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень малолітня ОСОБА_6 померла на місці вчинення злочину.
Вимоги і доводи, наведені в касаційній скарзі 
3.  У касаційній скарзі захисник, посилаючись на частину 1 статті 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції і призначення нового розгляду. 
4. Захисник вважає, що суди не врахували всіх обставин справи та особу засудженого, й відповідно його дії слід кваліфікувати за статтею 119 КК і призначити покарання у межах санкції цієї статті.
5. Крім того, зазначає, що суди під час слухання провадження не врахували особу засудженого та обставини, що відповідно до статті 66 КПК пом`якшують покарання. 
6. Також сторона захисту, посилаючись на позиції Верховного Суду, викладені у справах № № 51-1253 зпв 18, 51-815 км 18, 51-1763 км 18 та 51-4573 км 18 звертає увагу Суду на те, що всупереч вимогам статті 384 КПК, суд першої інстанції не роз`яснив засудженому його право на суд присяжних.
7. Також ОСОБА_4 у своїй касаційній скарзі посилається на незаконну відмову у задоволенні її клопотання про повторне дослідження обставин, що встановлені під час кримінального провадження. Рішення суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам статті 370 КПК.
Колегія суддів вважає, що касаційна скарга подана належною особою, протягом визначеного законом строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 426 КПК, її зміст відповідає вимогам, зазначеним у статті 427 КПК. Зі змісту касаційної скарги та доданих копій судових рішень, убачається, що є підстави для відкриття касаційного провадження.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 424–428 КПК, Суд постановив:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , поданою в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 30 жовтня 2018 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 26 листопада 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.     
Судді:

ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                               ОСОБА_3