ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«06» лютого 2020 року м. Херсон

Справа № 766/19111/17 
Провадження № 22-ц/819/40/20 

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя - доповідач)	Воронцової Л. П.	
суддів:	Ігнатенко П. Я.,	
  	Полікарпової О. М.	
секретар	Пісоцька Т. І.	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Ус О. В. від 14 травня 2019 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 , третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу,
В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2017 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулося з вище зазначеним позовом до суду, посилаючись на те, що 03 листопада 2015 року між ПАТ «СК «Українська страхова група» та ПП «Віп-Рент» укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0199-2700/15-2707, предметом якого є страхування транспортного засобу Ford Fiesta, державний номер НОМЕР_1 . 
24 червня 2016 року в м. Херсоні відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Ford Fiesta, державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «АЗЛК», державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 - відповідача у справі. 
Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 31 серпня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
30 червня 2016 року Страхувальник звернувся до нього із заявою про настання страхового випадку і виплату страхового відшкодування.
27 липня 2017 року було складено страховий акт № ДККА-51394.
28 і 29 липня 2016 року страхова компанія двома траншами здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 248 094,10 грн на підставі поданих страхувальником документів: звіту № 1507 від 19 липня 2016 року, звіту № 1507-1 від 21 липня 2016 року та розрахунку страхового відшкодування до нього.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1  на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна» за полісом № АЕ/5867561, яка, на підставі його заяви про виплату страхового відшкодування в порядку регресу, 11 квітня 2017 року сплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 49 500,00 грн - в розмірі ліміту відповідальності за шкоду завдану майну, передбачену полісом.
Позивач зазначав, що залишок боргу, який підлягає стягненню становить 198 594,10 грн, яку повинен відшкодувати відповідач. 
19 квітня 2017 року позивачем на адресу ОСОБА_1 направлено лист про відшкодування залишкової суми в порядку регресу в добровільному порядку, однак останнім вимогу не виконано.
ПрАТ «СТ «Українська страхова група» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 198 594,10 грн. в якості відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу, та вирішити питання про розподіл судових витрат.
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 14 травня 2019 року позов ПрАТ «СТ «Українська страхова група» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СТ «Українська страхова група» страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 198 594 грн. 10 коп., судовий збір в розмірі 2 978 грн 91 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000 гривень.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення суду скасувати.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом неправильно застосовано положення ст. 1194 ЦК України, оскільки позивач не є потерпілою особою, а потерпілий - ОСОБА_2 претензій до нього не має; його цивільно-правова відповідальність застрахована в ПрАТ СК «Провідна», яка сплатила необхідний ліміт в сумі 49 500 грн; пошкоджений автомобіль, на момент розгляду справи, був проданий власником і сума з продажу автомобіля не була врахована при визначенні розміру суми відшкодування, яку йому пред`являє позивач.
Заслухавши доповідача, учасників справи та їх представників, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів вважає апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи позовні вимоги ПрАТ «СТ «Українська страхова група», суд першої інстанції виходив з того, що правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої сторони страхового відшкодування засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої особи у деліктному зобов`язанні; страховик, який виплатив страхове відшкодування повинен звернутись до страховика особи, яка винна в ДТП з вимогою про виплату страхового відшкодування, не погоджуючись з сумою страхової виплати, позивач має право, в даному випадку, звернутися до третьої особи з позовом до суду про виплату страхового відшкодування, зазначивши суму, якої не вистачає для погашення повної суми відшкодованої ним.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 31 серпня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП; притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн /а. с. 39/. 
Вище зазначеною постановою встановлено, що 24 червня 2016 року о 17-45 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Москвич М 412, державний номер НОМЕР_3 по вулиці Херсонській на перехресті з вулицею Комсомольською в смт. Антонівка при повороті ліворуч, не надав переваги у русі автомобілю Ford Fiesta, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі прямо та скоїв з ним зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Відповідно до генерального договору та додаткової угоди до нього № 28-0199-2700\15-AVIS добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку від 29 жовтня 2013 р., укладеного між ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ПП «ВІП-РЕНТ», страховим ризиком за цим договором є по страхуванню КАСКО - ризик ДТП - пошкодження (знищення) транспортного засобу Ford Fiesta, державний номер НОМЕР_1 /а. с. 5-28/.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована у ПрАТ «СК «Провідна», що підтверджується полісом № АЕ/5867561/2202/15 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 24 листопада 2015 року, за яким страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 100 000 грн, за шкоду, заподіяну майну - 50 000 грн., розмір франшизи - 500,00 грн /а. с. 103/.
Згідно звітів № 1507 від 19 липня 2016 року та № 1507-1 від 21 липня 2016 року про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля Ford Fiesta, державний номер НОМЕР_1 та про оцінку працездатних його складових частин, складених ТзОВ «Асистанська компанія «Українська служба допомоги», вартість відновлювального ремонту автомобілю Ford Fiesta, державний номер НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження при ДТП з урахуванням розцінок спеціалізованого СТО складає 250 945,09 грн, в тому числі ПДВ 41 824, 18 грн, а вартість працездатних складових автомобіля складає 45 802,46 грн /а. с. 40 - 63, 64-75/.
30 червня 2016 року ПП «Віп-Рент» направило на адресу ПрАТ «СК «Українська Страхова Група» заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування /а. с. 75-76/.
Згідно страхового акту № ДККА-51394 від 27 липня 2016 року, складеного ПрАТ «СК «Українська Страхова Група» та розрахунку, розмір страхового відшкодування складає 248 094,10 грн /а. с. 78/.
ПрАТ «СК «Українська Страхова Група» сплатила ПП «Віп-Рент» страхове відшкодування в сумі 248 094,10 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 13664 від 28 липня 2016 року на суму 148 094,10 грн і № 13799 від 29 липня 2016 року на суму 100 000,00 грн /а. с. 80, 81/.
05 січня 2017 року ПрАТ «СК «Українська Страхова Група» направило на адресу ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» - страховика винної у ДТП особи - ОСОБА_1 заяву про виплату (страхового) відшкодування в порядку регресу, за яким просило виплатити суму сплаченого потерпілій стороні - ПП «ВІП_РЕНТ» страхового відшкодування в розмірі 248 094, 10 грн /а. с. 82-83/.
ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» сплатило на користь ПрАТ «СК «Українська Страхова Група» страхове відшкодування в розмірі страхового ліміту за договором з ОСОБА_1 - 49 500,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 0017456_4ВО36/88 від 11 квітня 2017 року /а. с. 84/.
19 квітня 2017 року ПрАТ «СК «Українська Страхова Група» направило на адресу ОСОБА_1 лист про відшкодування регресної заборгованості у розмірі 198 594,10 грн, який отримано останнім 04 травня 2017 року, однак залишено без реагування /а. с. 85-87/.
Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України).
Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).
Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України).
Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою.
Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпілий) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої.
Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.
Встановивши, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи у повному обсязі, у зв`язку з чим до нього в порядку суброгації перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача - ОСОБА_1 суми страхового відшкодування у розмірі 198 594,10 грн, як різниці між фактичним розміром заподіяної шкоди та сумою, що сплатила ПрАТ «СК «Провідна».
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що судом неправильно застосовано положення ст. 1194 ЦК України, оскільки Страхова компанія не є потерпілою особою, а потерпілий - ОСОБА_2 претензій до нього не має, свідчать про неправильне розуміння відповідачем норм матеріального права, що регулюють спірні відносини і не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судового рішення.
Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на те, що його цивільно-правова відповідальність застрахована в ПрАТ СК «Провідна», яка сплатила необхідний ліміт в сумі 49 500 грн, до уваги колегії суддів не приймаються, оскільки Законом України «Про страхування», визначено право страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування, вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої цією особою шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що пошкоджений автомобіль, на момент розгляду справи, був проданий власником ПП «Віп-Рент» і сума з продажу автомобіля не була врахована при визначенні розміру суми відшкодування, яку йому пред`являє позивач є безпідставними та підлягають відхиленню, оскільки розмір страхового відшкодування позивачем було визначено відповідно до п. 15.4 Генерального договору, як різниця між страховою сумою транспортного засобу, обумовленою договором і вартістю залишків транспортного засобу після страхового випадку (293 896,56 грн - 45 802,46 грн = 248 094,10 грн) /а. с. 47, 58, 69, 79/.
Інші наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до власного тлумачення і розуміння законодавства та незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який дав їм належну правову оцінку.
З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не ґрунтуються на законі, не містять нові факти чи засоби доказування, висновки суду не спростовують та підлягають відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 14 травня 2019 року залишити без змін.
Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.
Дата складання повного судового рішення 10 лютого 2020 року.

Головуючий Л. П. Воронцова 

Судді: П. Я. Ігнатенко 

О. М. Полікарпова