ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 січня 2020 року  	м. Дніпро	справа № 160/6015/19	

головуючий суддя І інстанції – Бондар М.В.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,
                               суддів:  Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "АГРОПРОМ ТЕХНІКА" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.09.2019 в адміністративній справі № 160/6015/19 за позовом  Публічного акціонерного товариства "АГРОПРОМ ТЕХНІКА"  до  Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області  про скасування постанов,-  
ВСТАНОВИВ:
Публічне акціонерне товариство "АГРОПРОМ ТЕХНІКА" звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якому просило: 
- скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 28.05.2019 року № ДН2384/1809/АН/МГ-ФС/490 в розмірі 83460 грн.;
- скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 28.05.2019 року № ДН2384/1809/АН/ІП-ФС/491 в розмірі 4173 грн.;
- скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 28.05.2019 року № ДН2384/1809/АН-ФС/489 в розмірі 12519 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.09.2019 року в задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "АГРОПРОМ ТЕХНІКА"  було відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Публічне  акціонерне товариство "АГРОПРОМ ТЕХНІКА", звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що останній не був належним чином повідомлений про розгляд справи про накладення штрафу, що фактично позбавило його можливості по реалізації права на участь в засіданні, висловлення заперечень, надання доказів, тощо.
Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області  було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, останнє просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Також, у наведеному відзиві Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області   було заявлено клопотання про розгляд апеляційної скарги за участі сторін.
Згідно з пунктом 2 частини 6 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Згідно з ч. 2   ст. 12 КАС України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріорітетним є швидке вирішення справи.
Відповідно до п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
Таким чином, з огляду на те, що дана справа має незначну складність,  не відноситься до справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження та для якої  встановлено скорочені строки розгляду, обґрунтованим є розгляд справи в спрощеному провадженні без виклику сторін (в порядку письмового провадження), а тому в задоволенні поданого Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області клопотання про розгляд справи за участі сторін, слід відмовити.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції, у період з 03.05.2019 року по 06.05.2019 року ГУ Держпраці у Дніпропетровській області проведено невиїзне інспектування      ПАТ "АГРОПРОМ ТЕХНІКА", за результатами якого складено акт невиїзного інспектування     юридичної особи, яка використовує найману працю від 06.05.2019 року № ДН2384/1809/АН.
Перевіркою встановлено наступні порушення:
- на підприємстві є випадки не ознайомлення працівників під підпис з записами про призначення на роботу та переведення в особовій картці, що є порушенням пункту 2.5 глави 2 Інструкції №58 “Про порядок ведення трудових книжок працівників”;
- на підприємстві книга обліку руху трудових книжок і вкладишів до них та книга обліку бланків трудових книжок і вкладишів до них не ведуться, що порушує вимоги пункту 7.1 глави 7 Інструкції № 58;
- відповідно до розрахункових відомостей за листопад 2018 року та за грудень 2018 року двом працівникам ПАТ «АГРОПРОМ ТЕХНІКА» не нараховано та не виплачено індексацію заробітної плати, що порушує вимоги Порядку проведення індексації грошових і доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.03.2003 року №1078, частини 6 статті 95 КЗпП України, статті 33 Закону України “Про оплату праці”;
- на підприємстві заробітна плата виплачується з порушеннями строків її виплати, чим порушено частини 1, 2 статті 115 КЗпП України, частини 1 статті 24 Закону України “Про оплату праці”;
- компенсацію працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати на підприємстві не нараховано та не виплачено, що порушує вимоги статті 34 Закону України “Про оплату праці”;
- остаточні розрахунки звільненим працівникам проводяться не в день звільнення, що порушує вимоги частини 1 статті 116 КЗпП України;
- середній заробіток за кожен день затримки остаточного розрахунку підприємством не нараховано, що порушує вимоги частини 1 статті 117 КЗпП України;
- на підприємстві, порядок оплати праці не укладено, власник не погоджує ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, чим порушує вимоги частини 2 статті 97 КЗпП України та частини 1 статті 15 Закону України “Про оплату праці”.
На підставі акту невиїзного інспектування від 06.05.2019 року №ДН2384/1809/АН відповідачем винесено припис про усунення виявлених порушень №ДН2384/1809/АН/П                    від 07.05.2019 року, яким зобов`язано позивача усунути порушення, а саме:
- пункту 2.5 глави 2 Інструкції №58 “Про порядок ведення трудових книжок працівників”;
- підпункту «б» пункту 7.1 глави 7 Інструкції №58 “Про порядок ведення трудових книжок працівників”;
- частини 6 статті 95 КЗпП України, статті 33 Закону України “Про оплату праці”;
- статті 34 Закону України “Про оплату праці”, статті 4 Закону України №2050-ІІ;
- частин 1 та 2 статті 115 КЗпП України, частини 1 статті 24 Закону України “Про оплату праці”;
- частини 1 статті 116 КЗпП України;
- частини 1 статті 117 КЗпП України;
- частини 2 статті 97 КЗпП України, частини 1 статті 15 Закону України “Про оплату праці”.
15.05.2019 року ГУ Держарпаці у Дніпропетровській області прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу №ДН2384/1809/АН/МГ/ІП, яким запрошено ПАТ “АГРОПРОМ ТЕХНІКА” на розгляд справи, що відбудеться 28.05.2019 року на 09:00 годину.
28.05.2019 року ГУ Держпраці у Дніпропетровській області прийнято постанови про накладення на ПАТ “АГРОПРОМ ТЕХНІКА” штрафу:
- № ДН2384/1809/АН/МГ-ФС/490, якою на позивача накладено штраф в розмірі 83460 грн., за порушенням вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, частини 6 статті 95 КЗпП України, статті 33 Закону України “Про оплату праці”;
- № ДН2384/1809/АН/ІП-ФС/491, якою на позивача накладено штраф в розмірі 4173 грн., за порушенням вимог частини 1 статті 116, частини 1 статті 117 КЗпП України, підпункту «б» пункту 7.1 глави 7 Інструкції №58 “Про порядок ведення трудових книжок працівників”, статті 34 Закону України “Про оплату праці”, частини 2 статті 97 КЗпП України, частини 1 статті 15 Закону України “Про оплату праці”, пункту 2.5 глави 2 Інструкції №58 “Про порядок ведення трудових книжок працівників”;
- № ДН2384/1809/АН-ФС/489, якою на позивача накладено штраф в розмірі 12519 грн., за порушення частин 1 та 2 статті 115 КЗпП України, частини 1 статті 24 Закону України “Про оплату праці”.
Не погодившись з обґрунтованістю прийняття наведених постанов, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.
Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані постанови були прийняті відповідачем обґрунтовано та з дотриманням приписів чинного законодавства, що свідчить про відсутність підстав для їх скасування.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з зазначеними висновками, з огляду на наступні обставини.
Відповідно до ст. 259 Кодексу законів про працю України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.
Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» визначається Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17.07.2013 ( далі - Порядок № 509).
Відповідно до п. 2 Порядку № 509  штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).
Штрафи можуть бути накладені на підставі:
- рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;
- акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади;
- акта документальної виїзної перевірки ДФС, її територіального органу, в ході якої виявлені порушення законодавства про працю.
Згідно з п. 3 Порядку № 509 уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа).
Відповідно до п. 6 Порядку № 509 про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
Приписами п. 7 Порядку № 509 встановлено, що справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.
Отже, виходячи зі змісту приписів Порядку № 509, обов`язковою умовою для розгляду справи про накладення штрафу на підставі ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України за відсутності суб`єктів господарювання є дані про своєчасне сповіщення останнього та відсутності обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду.
Як свідчать встановлені обставини  справи, рішенням відповідача від 15.05.2019 року № ДН 2384/1809/АН/МГ/ІП розгляд справи про накладення штрафу було призначено  на 28.05.2019 року о 09:00.
В свою чергу, з матеріалів справи вбачається, що наведе рішення було отримано позивачем 17.07.2019 року, що  підтверджується копією конверту, яким останнє було надіслано на адресу позивача та листом-відстеженням Укрпошти № 4910704333960 (а.с. 111, 119-120).
Також, з копії наведеного конверту вбачається, що останнє надійшло до відділу поштового зв`язку у смт. Широке (за місцем реєстрації позивача) 18.06.2019 року.
Колегія суддів апеляційного суду зазначає і, на що не звернув увагу суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог, що положення п. 6 Порядку № 509 покладають обов`язок по  інфомруванню суб`єктів господарювання про розгляд справи про накладення штрафу на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.
Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи.
Обов`язок уповноваженої посадової особи письмово повідомляти суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду справи про накладення штрафу вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за п`ять днів до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 12.06.2019 року по справі № 813/3415/18, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
В даному випадку, станом на час розгляду справи про адміністративне правопорушення, у відповідача були відсутні докази щодо обізнаності позивача стосовно дати, часу та місця її розгляду, що в свою чергу мало наслідком позбавлення останнього права на участь в розгляді справи та надання пояснень по суті справи і, як наслідок здійснення належного розгляду справи.
Окрім того, як було встановлено судом, конверт з рішенням про розгляд справи про накладення штрафу від 15.05.2019 року № ДН 2384/1809/АН/МГ/ІП надійшов до відділу поштового зв`язку за місцем реєстрації позивача лише 18.06.2019 року, тобто після розгляду справи про накладення на позивача штрафу та прийняття спірних постанов, що свідчить про відсутність в даному випадку факту ухилення позивача від одержання повідомлення або вчинення останнім інших недобросовісних дій, які свідчать про намагання уникнути участі в засіданні.
Інших доказів своєчасного сповіщення позивача про дату та час розгляду справи про накладення штрафу, в розумінні приписів ст.ст. 73-78 КАС України, відповідачем до суду надано не було.
Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваних постанов про накладення штрафу відповідач не діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, які передбачені чинним законодавством, що свідчить про наявність правових підстав для визнання їх протиправними та скасуванні.
Відтак, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується приписами ст. 139 КАС України.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "АГРОПРОМ ТЕХНІКА"– задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.09.2019 в адміністративній справі №160/6015/19– скасувати та прийняти нову постанову.
Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "АГРОПРОМ ТЕХНІКА"– задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН2384/1809/АН/МГ-ФС/490 від 28.05.2019 року в розмірі 83460 грн.
Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН2384/1809/АН/ІП-ФС/491 від 28.05.2019 року в розмірі 4173 грн.
Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН2384/1809/АН-ФС/489 від 28.05.2019 року в розмірі 12519 грн.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області   на користь Публічного акціонерного товариства "АГРОПРОМ ТЕХНІКА" сплачений судовий збір за подання адміністративного позову у розмірі 1921.00 грн. та за подання апеляційної скарги у розмірі 2881.50 грн.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав передбачених                 п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

   
Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко