ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 	 	

 	 	

Провадження № 33/821/13/20	Головуючий у 1 інстанції Олійник М.Ф. 	
Справа № 706/1675/19 Категорія: ст.124 КУпАП 	Доповідач в апеляційній інстанції Ятченко М.О. 	

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2020 р. м. Черкаси

     Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О., за участю захисника ОСОБА_1 – адвоката Люлика Р.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Христинівського районного суду Черкаської області від 18.11.2019, якою 

                                  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по 

АДРЕСА_1 , непрацюючого, 

           визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. та стягнуто з нього судовий збір 384 грн. 20 коп.,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції,  ОСОБА_1 08.11.2019 о 23 год. 00 хв. на 527 км + 320 м а/д Стрий – Тернопіль – Кропивницький – Знам`янка, керуючи автомобілем ДАФ 95XF, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом BODEX – KIS, д.н.з. НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, чим порушив п. п. 12.1, 13.1 ПДР, в результаті чого скоїв зіткнення з причепом СЗАП 8357, д.н.з. НОМЕР_3 , який був щеплений до автомобіля КамАЗ 53212, д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду в попутному напрямку, що спричинило пошкодження автомобілів та причепа.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції,  ОСОБА_1  звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову Христинівського районного суду Черкаської області від 18.11.2019, закривши провадження у справі на підставі ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 
По суті апеляційних вимог апелянт зазначає, що оскаржувану постанову ним отримано не було, про її наявність він дізнався із сайту Єдиного державного реєстру судових рішень. Зважаючи на це, а також дату складання постанови, строк на її оскарження не пропущено.
На думку  ОСОБА_1 , висновки суду, вказані в постанові місцевого суду не відповідають встановленим обставинам у справі та нормам матеріального права. Суд неповно з`ясував обставини справи та належним чином не дослідив докази на підтвердження його вини. 
У п. 24 Постанови Пленуму ВСУ 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.
Вказані вимоги закону місцевим судом належним чином не виконано.
Так, оскаржувана постанова не містить у резолютивній частині рішення про визнання його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Тобто, суд першої інстанції навіть не визначив, чи ОСОБА_1 винен у вчиненні правопорушення, в той час як було відразу застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе дише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.
Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Таким чином, відсутність факту визнання ОСОБА_1 винним спростовує висновки суду про наявність підстав для накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу лише за спричинення ДТП.
З оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції дійшов висновку про вчинення ним правопорушення на підставі протоколу про адмінправопорушення від 08.11.2019 серії ОБ № 067244, схемою пригоди від 08.11.2019 з переліком пошкоджень транспортних засобів, письмовими поясненнями учасників ДТП та свідка.
Розглядаючи справу, місцевий суд не вчинив жодних дій, спрямованих на встановлення фактичних обставин справи, зокрема і в частині витребування у Христинівського відділення поліції Уманського відділу Головного управління Національної поліції в Черкаській області доказів з власної ініціативи, не з`ясовано чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.
Доводи місцевого суду про те, що вчинення ним правопорушення підтверджується поясненнями свідка, яке було надане патрульній поліції, на думку автора апеляції, є необґрунтованими, оскільки останні не є належними доказами правомірності притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки свідок у судовому засіданні не допитувався та не попереджався про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому його покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, у своїй постанові від 27 червня 2019 року у справі №560/751/17 (ВС/КАС № 560/751/17 від 27.06.2019), який є обов`язковий для врахування судами усіх ланок.
Крім того, Христинівським районним судом Черкаської області його взагалі не було повідомлено про дату, час та місце розгляду даної справи, що підтверджується матеріалами справи. Жодної повістки про дату, час та місце розгляду справи, суд йому не вручив.
Така поведінка суду суперечить ст. 268 КУпАП, якою прямо передбачається, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Розглянувши справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, Христинівський районний суд Черкаської області порушив вимоги ст. 268 КУпАП чим позбавив ОСОБА_1 можливості реалізувати свої права, зокрема, дати пояснення, подати докази, заявляти клопотання про допит свідків та клопотання про проведення автотехнічної експертизи на предмет наявності у його діях невідповідності вимогам ПДР та встановлення винної особи у спричиненні ДТП.
Таким чином, наведені вище факти призвели до порушення прав апелянта внаслідок чого оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
Вивчивши матеріали провадження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку адвоката Люлика Р.І., який підтримав апеляційну скаргу, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. 
Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.
Відповідно до ст. 252 КУпАП,  суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. 
Вважаю, що розглянувши справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, Христинівський районний суд Черкаської області порушив вимоги ст. 268 КУпАП чим позбавив ОСОБА_1 можливості реалізувати свої права та порушив його право на захист. 
На думку судді апеляційного суду, суд першої інстанції достовірно не встановив фактичні обставини провадження, зокрема, пославшись на такі докази винуватості ОСОБА_1 , як: протокол про адміністративне правопорушення від 08.11.2019 серії ОБ № 067244, схема пригоди від 08.11.2019 з переліком пошкоджень транспортних засобів, письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 .. 
При цьому, місцевий суд не врахував того, що у показах свідка ОСОБА_3 та учасників ДТП - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 містяться деякі протиріччя. Так, ОСОБА_1 у своєму поясненні (а.с.6) зазначив про те, що перед зіткненням на його смузі руху стояв причіп навантажений буряком без задніх увімкнених габаритних вогнів. Свідок ОСОБА_2 у своєму поясненні (а.с.7) пояснив про те, що рухався з міста Умань в місто Гайсин. Після села Вільшанка Христинівського району почув сильний удар в задню частину причепа. Даних, про те чи були увімкнені задні габаритні вогні на автомобілі, яким він керував Камаз з причепом, не встановлено. При цьому, свідок ОСОБА_3 пояснив, що його по дорозі обігнав автомобіль Камаз, навантажений буряками, який рухався в сторону м. Вінниці і у нього не горіли габаритні вогні на причіпу, а на самому ОСОБА_4 два повороти горіли. 
Відповідно до положень ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом. 
Таким чином, вважаю, що фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП досліджені місцевим судом встановлені неповно та суддя місцевого суду передчасно дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Згідно з вимогами  ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Таким чином, вважаю, що доводи апеляційної скарги про порушення закону при розгляді адміністративного провадження відносно ОСОБА_1 в суді першої інстанції, частково знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, а відтак свідчать про незаконність винесеної постанови місцевого суду, яка за таких обставин, не може залишатись в законній силі і підлягає до скасування, а провадження про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ст. 124 КУпАП підлягає до закриття на підставі ст.38 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи про адміністративні правопорушення строків, передбачених статтею 38 КупАП.
З врахуванням того, що подія ДТП мала місце 08.11.2019, а на день розгляду провадження та винесення постанови – 07.02.2020 є останнім днем 3 місячного терміну накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.38 КупАП, то згідно з ч.7 ст.247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 38, 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
       Постанову Христинівського районного суду Черкаської області від 18.11.2019, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. та стягнуто з нього судовий збір 384 грн. 20 коп. – скасувати. 
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП стосовно  ОСОБА_1 закрити на підставі ст.38 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.
Постанова є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя М. О. Ятченко