Справа № 991/2722/19
Провадження1-кс/991/526/20

У Х В А Л А 

19 лютого 2020 року                                                        м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу -  ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
       ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_3 12.12.2019 через приймальню НАБУ на ім`я керівника ГПД НАБУ ОСОБА_4 було подано заяву за вих. № 3596/12 про вчинення ТОВ «Сіті Ліфт» і ТОВ «Київ Медіа» кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 157, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 212, ч. 1 ст. 111, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27 КК України, яку було зареєстровано в НАБУ 12.12.2019.
На думку скаржника, його, в порушення вимог ч. 1 ст. 214 КПК України, станом на 16.12.2019 не було повідомлено про внесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення, зазначене у заяві за вих. № 3596/12. У зв`язку з цим, ОСОБА_3 звернувся до Вищого антикорупційного суду зі скаргою на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити. Пояснення надав аналогічні, викладеним у скарзі. Додатково зазначив, що заперечення від НАБУ не можуть бути прийняті до уваги, тому що вони неналежним чином оформлені та скеровані до суду, а ОСОБА_5 не може бути уповноваженою особою від НАБУ.
Представник НАБУ ОСОБА_5 до судового засідання з розгляду скарги ОСОБА_3 надіслав пояснення у справі №991/2722/19 де зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України та п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне правопорушення. У заяві ОСОБА_3 №3596/12 від 12.12.2019 не було наведено достатніх об`єктивних даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення кримінального корупційного правопорушення, здійснення досудового розслідування якого віднесено до підслідності детективів НАБУ. 
Для розгляду інших порушених питань, які не віднесені до компетенції НАБУ, заяву ОСОБА_3 №3596/12 від 12.12.2019 листом №111-192/44494 було скеровано для розгляду в межах компетенції до Головного управління Національної поліції у м. Києві, про що автора було повідомлено та надано відповідне роз`яснення листом з аналогічними реквізитами.
З огляду на викладені обставини представник НАБУ ОСОБА_5 просить у задоволенні скарги відмовити повністю та розглянути її без участі представника НАБУ. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого або прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Розглянувши скаргу та додані до неї матеріали, заслухавши пояснення заявника, слідчий суддя керується наступним.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, п.1 ч.1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження у досудовому провадженні бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 с. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Слідчим суддею було встановлено, що у заяві вих. № 3596/12 від 12.12.2019 ОСОБА_3 стверджує, що ТОВ «Сіті Ліфт» і ТОВ «Київ Медіа» в ліфті за адресою Солом`янський район м. Київ по пр-ту Повітрофлотському, 21/2 (2 під`їзд) неякісно змонтували рекламний стенд, на якому була розміщена політична реклама політичної партії ОСОБА_6 «Слуга народу». Зазначеним рекламним стендом заявник пошкодив свій одяг. Крім цього вищевказані суб`єкти господарювання, за твердженням заявника, не мають дозвільних документів на розміщення вказаних стендів, а також не відреагували на вимогу ОСОБА_3 та не зняли політично-агітаційної реклами зі стенду. В таких діях ТОВ «Сіті Ліфт» і ТОВ «Київ Медіа» заявник вбачає ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 157, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 212, ч. 1 ст. 111, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27 КК України.
З огляду на зазначене, на переконання слідчого судді, заява ОСОБА_3 за вих. № 3596/12 від 12.12.2019 не містять жодних об`єктивних даних, які б вказували на наявність у діях ТОВ «Сіті Ліфт» і ТОВ «Київ Медіа» ознак складів злочинів, про які зазначає ОСОБА_3 .
Крім абстрактних звинувачень зазначених суб`єктів господарювання та незадоволенням якістю та змістом рекламних стендів, заява ОСОБА_3 , не містить жодних фактів, які б свідчили про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 157, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 212, ч. 1 ст. 111, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27 КК України.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що заява ОСОБА_3 про кримінальні правопорушення не містить достатніх та конкретних даних, які б вказували на наявність у діяннях ТОВ «Сіті Ліфт» і ТОВ «Київ Медіа» ознак вищезазначених злочинів, а фактично зводиться до особистих претензій заявника до якості та змісту рекламних стендів, розміщених зазначеними суб`єктами господарювання.
       За наведених обставин у задоволенні скарги належить відмовити.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 303-307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
       УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 за вих. №3596/12 від 12.12.2019 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1