ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/312/20 Справа № 203/2222/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Католікян М. О. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року                колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого – Варенко О.П.,
суддів – Городничої В.С., Лаченкової О.В., 
за участю секретаря Василенко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу 
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на  заочне рішення  Кіровського районного суду м.Дніпропетровська  від 15  квітня 2019 року 
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа – Управління-служба у справах дітей Центральної районної в місті Дніпрі ради, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И Л А:                                                                                                                                                                                                       

       В червні 2018 року позивач - ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі до травня 2018 року. Сторони мають малолітніх дітей – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач з родиною не проживає, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не цікавиться ними, батьківські обов`язки не виконує. 
На підставі викладеного позивач просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно дітей.
Рішенням Кіровського районного суду міста Дніпропетровська 15 квітня 2019 року ОСОБА_1 у позові до ОСОБА_2 , третя особа – управління-служба у справах дітей Центральної районної в місті Дніпрі ради, про позбавлення батьківських прав відмовлено.
Вирішено питання щодо судових витрат. 
       Не погодившись з таким рішенням, позивач звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
       Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини справи, не прийняв до уваги висновок Управління - служби у справах дітей Центральної районної у м.Дніпро ради № 16/64 від 20.02.2019 року про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Крім того, судом першої інстанції не прийнято до уваги, що відповідач був засуджений за ухилення від сплати аліментів на користь сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
       Передбаченим ст.360 ЦПК України правом на подання відзиву на апеляційну скаргу відповідач та третя особа не скористались.
       Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
       Судом встановлено, що сторони з 07.08.2015 року по 10.05.2018 року перебували у шлюбі (а.с. 9, 10). У свідоцтвах про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком записаний відповідач ОСОБА_2 (а.с.11,12).
Звертаючись до суду з зазначеним позовом позивач посилалася на те, що відповідач з родиною не проживає, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не цікавиться ними, батьківські обов`язки не виконує, згідно висновку виконавчого комітету Центральної районної в м. Дніпрі ради від 20.02.2019 року № 16/64, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей сторін (а.с.68 - 70).
Дослідивши надані позивачем докази, суд першої інстанції на підставі ст.164 СК України прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. 
       Доводи апеляційної скарги позивача про те, що судом помилково не було прийнято до уваги висновок Управління - служби у справах дітей Центральної районної у м.Дніпро ради № 16/64 від 20.02.2019 року, зводяться до переоцінки доказів, право на оцінку яких має лише суд, згідно ст. 89 ЦПК України. Суд може не погодитися з висновком служб у справах дітей, якщо він є недостатньо обґрунтованим або суперечить інтересам дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
       Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. 
       Доводи апеляційної скарги щодо ухилення відповідача від сплати аліментів не є достатньою підставою для застосування такої крайньої міри сімейно-правової відповідальності як позбавлення батьківських прав, що тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька, так і для дітей (стаття 166 СК України). 
       З огляду на зазначене, висновки суду першої інстанції відповідають положенням статей 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», а також принципу 1 Декларації прав дитини, затвердженої Резолюцією 1386 (ХІV) Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року. 
       Таким чином, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
       Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені в зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Заочне рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська  від 15 квітня 2019 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Головуючий: О.П.Варенко 

Судді: В.С.Городнича

                                                                                                        О.В.Лаченкова