ПОСТАНОВА
Іменем України

22 січня 2020 року 

м. Київ
справа №826/8158/16
адміністративне провадження №К/9901/14451/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П., 

розглянув у попередньому судовому засіданні справу 
за касаційною скаргою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг 
на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.08.2016 (суддя Данилишин В.М.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2016 (колегія у складі суддів Шурка О.І., Василенка Я.М., Степанюка А.Г.)
у справі № 826/8158/16
за позовом   Приватного підприємства "Бэль"
до   Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг
про   визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

І. ПРОЦЕДУРА

1.          30.05.2016 до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов Приватного підприємства "Бэль" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, про визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання його захистити права позивача, а саме:
-          здійснити належний розгляд скарги позивача від 28.02. 2016 "Про порушення ПрАТ "УАСК АСКА" вимог законодавства про фінансові послуги" та скарги від 14 березня 2016 року "Про порушення ПрАТ "УАСК АСКА" вимог законодавства про фінансові послуги та припинення дії ліцензії", шляхом проведення фахової позапланової перевірки ПрАТ "УАСК АСКА";
-          ухвалення законного рішення щодо захисту прав позивача за результатами вказаної перевірки.
2.          Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.08.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2016, позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, щодо розгляду та вирішення скарги приватного підприємства "Бэль" від 14.03.2016 "Про порушення ПрАТ "УАСК АСКА" вимог законодавства про фінансові послуги та припинення дії ліцензії" на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені нормами чинного законодавства України; зобов`язано Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, розглянути та вирішити скаргу приватного підприємства "Бэль" від 14.03.2016 "Про порушення ПрАТ "УАСК АСКА" вимог законодавства про фінансові послуги та припинення дії ліцензії" на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені нормами чинного законодавства України. Позов в іншій частині залишено без задоволення. Присуджено на користь Приватного підприємства "Бэль" (код ЄДРПОУ 24067799) частину сплаченого ним судового збору у розмірі 689,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (код ЄДРПОУ 38062828).
3.          До Вищого адміністративного суду України 15.11.2016 надійшла касаційна скарга Відповідача на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.08.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2016 . 
4.          У касаційній скарзі Відповідач із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права просив скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.
5.          Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.11.2016 відкрито провадження у справі. 
6.          У зв`язку із ліквідацією Вищого адміністративного суду України 02.02.2018 справу було передано до Верховного Суду. 
7.          Відзив від Позивача надійшов 02.09.2016. Відзив від Позивача не надходив. Скаржник заявляв клопотання про розгляд справи за участі сторін, однак відповідно до ч.1 ст. 343 КАС України попередній розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

8.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що 14 березня 2016 року ПП "Бэль" було подано до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (Нацкомфінпослуг) другу скаргу від 14.03.2016 р «Про порушення ПрАТ "УАСК АСКА" вимог законодавства про фінансові послуги та припинення дії ліцензії», виходячи з вже інших протиправних дій страховика ПрАТ «УАСК АСКА» під час його ліцензійної діяльності, які полягають у його незаконній та навмисній відмові виконати свій прямий обов`язок за Договором обов`язкового страхування повітряних суден № 2986937 від 17.07.2012, а саме в виплаті ПП "Бэль" страхового відшкодування в розмірі 4 100 320,00 грн (4 184 000,00 грн. - 2% франшиза), використання недостовірної інформації, використання інформації, як плагіату, тобто здобутої злочинним шляхом тощо. 
9.          За результатами розгляду скарги позивача від 14.03.2016 відповідач листом від 30.03.2016 №2441/13-12 повідомив позивача про таке.
10.          Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
11. Нацкомфінпослуг направлено вимогу щодо надання страховиком інформації та документів за страховою справою. Згідно з інформацією, наданою страховиком, ТОВ "СК "ТІТ", що є перестраховиком, призначило та направило незалежного експерта НТЦ "Незалежна експертиза та позови в авіації" для участі з правом дорадчого голосу в розслідуванні обставин випадку.
12. Далі у тексті листа відповідача від 30.03.2016 викладено той самий текст, що і у листі-відмові страховика.
13.          Тобто, на переконання позивача, відповідачем самостійно не здійснено перевірку діяльності страховика щодо конкретного випадку, ним тільки враховано обставини, встановлені страховиком та перестраховиком, що і слугувало підставою для звернення до суду.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

14.          В обґрунтування позовних вимог Позивач покликався на те, що, оскільки протиправними діяннями відповідача, а саме неналежним розглядом звернень позивача, порушено права останнього, внаслідок чого позивач може зазнати матеріальної шкоди.
15.          Відповідач не визнав позов, просив відмовити у його задоволенні повністю. 

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

16.          Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про протиправну бездіяльність відповідача щодо розгляду скарги позивача від 14.03.2016, оскільки відповідачем не вжито заходів, спрямованих на повний та всебічний розгляд скарги позивача.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

17.          Відповідач у касаційній скарзі не погоджується з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції та вважає, що висновки судів не відповідають обставинам справи, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суди вважає встановленими, невідповідність висновків судів обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи:
18.          Зазначає, що Відповідачем було взято до уваги інформацію, що зазначена у наданих Страховиком на вимогу Відповідача документах , та їй було надано правомірну оцінку. Тобто Відповідач діяв в межах у межах, передбачених законодавством. 

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

19.          Суд дослідив доводи касаційної скарги, перевірив правильність застосування норм матеріального та процесуального права та дійшов таких висновків.
20.          Відповідно до частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
21.          Згідно з п. 1, пп. 4, пп. 5 п. 3 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових, затвердженого Указом Президента України від 23 листопада 2011 року №1070/2011, Нацкомфінпослуг здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг у межах, визначених законодавством. Основними завданнями Нацкомфінпослуг є: здійснення в межах своїх повноважень державного регулювання та нагляду за наданням фінансових послуг і дотриманням законодавства у відповідній сфері; захист прав споживачів фінансових послуг шляхом застосування у межах своїх повноважень заходів впливу з метою запобігання і припинення порушень законодавства на ринку фінансових послуг.
22.          Згідно зі ст. 1, п. 3 ч. 1 ст. 20, ч. 1 ст. 21, п. 3 ч. 1 ст. 27, п.п. 7, 8 ч. 1 ст. 28 Закону, державне регулювання ринків фінансових послуг - здійснення державою комплексу заходів щодо регулювання та нагляду за ринками фінансових послуг з метою захисту інтересів споживачів фінансових послуг та запобігання кризовим явищам. Державне регулювання діяльності з надання фінансових послуг здійснюється шляхом: нагляду за діяльністю учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг).
23.          Державне регулювання ринків фінансових послуг здійснюється: щодо інших ринків фінансових послуг - національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.
24.          Основними завданнями національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, є: захист прав споживачів фінансових послуг шляхом застосування у межах своїх повноважень заходів впливу з метою запобігання і припинення порушень законодавства на ринку фінансових послуг.
25.          Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції: встановлює обмеження на суміщення надання певних видів фінансових послуг; здійснює контроль за достовірністю інформації, що надається учасниками ринку фінансових послуг.
26.          З огляду на викладене, Суд погоджується з позицією судів попередніх інстанцій про те, що відповідачем неправомірно, в порушення ст. 28 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" не здійснено контролю за достовірністю інформації, що надавалася учасникам ринку фінансових послуг.
27.          Прийняття до уваги тільки інформації, зазначеної у документах, направлених страховиком на вимогу уповноваженого органу не є вчиненням суб`єктом владних повноважень достатніх дій для розгляду і вирішення звернення.
28.          Згідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
29.          У силу вимог статті 78 КАС України відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів та не обґрунтував правомірності та належності здійсненого розгляду скарги позивача від 28.02.2016 "Про порушення ПрАТ "УАСК АСКА" вимог законодавства про фінансові послуги" та скарги від 14.03.2016 "Про порушення ПрАТ "УАСК АСКА" вимог законодавства про фінансові послуги та припинення дії ліцензії", шляхом проведення фахової позапланової перевірки ПрАТ "УАСК АСКА" та не надав суду відповідних доказів дотримання встановленої процедури.
30.          Враховуючи вищевикладене, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги. 
31.          Як зазначено у ч. 4 ст. 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.
32.          Відповідно до ст. 341 КАС України Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
33.          Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. 
34.          Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
35.          Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування положень матеріального та процесуального права судами першої та апеляційної інстанції. 
36.          З огляду на відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. 343, 349, 350, 355, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.08.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2016 у справі № 826/8158/16 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб