ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 606/1340/16	Головуючий у 1-й інстанції Бойко І.І. 	
Провадження № 22-ц/817/60/20 	Доповідач - Ткач З.Є.	
Категорія - 304090200 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2020 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд у складі колегії: 
головуючого Ткач З.Є. 
суддів:  Ткач О. І., Шевчук Г. М., 
за участю секретаря Костів Х.Ю., 
з участю представника акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" Ільків С.М., представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , 

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 606/1340/16 за апеляційною скаргою акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" на ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 21 липня 2016 року, постановлену суддею Бойко І.І., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, -
ВСТАНОВИВ:

21 липня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила стягнути із ОСОБА_3 борг в розмірі 100000 грн. 
Крім цього, ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, мотивуючи тим, що відповідач може відчужити належне йому майно з метою ухилення від звернення стягнення заборгованості за договором позики.
Тому просила застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення площею 109,3 кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається із 16-1 прим, пл. 53.6 кв.м., 16-2 прим, пл.25.7 кв.м.,16-3 умив, пл. 0.6 кв.м.,16-4 туал. пл. 1.9 кв.м., 16-5 каб. пл. 13.3 кв.м., 16-6 клад. пл. 7.4 кв.м., 16-7 кор. пл. 2.6 кв.м., І сх.кліт. пл. 4.2 кв.м. та належить ОСОБА_4 на праві приватної власності.
Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 21 липня 2016 року постановлено:
"Заяву про забезпечення позову задовольнити.
Вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.
Накласти арешт на приміщення площею 109,3 кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису 1724 в книзі 13, яке складається із 16-1 прим, пл. 53.6 кв.м., 16-2 прим, пл.25.7 кв.м.,16-3 умив, пл. 0.6 кв.м.,16-4 туал. пл. 1.9 кв.м., 16-5 каб. пл. 13.3 кв.м., 16-6 клад. пл. 7.4 кв.м., 16-7 кор. пл. 2.6 кв.м., І сх.кліт. пл. 4.2 кв.м., що належить ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер- НОМЕР_1 ) в межах ціни позову."
Не погодившись із даним рішенням, Акціонерне товариство "Креді Агріколь Банк" (надалі - АТ "Креді Агріколь Банк") подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває в іпотеці згідно договору від 23 вересня 2009 року, укладеного між АТ "Індустріально-експортний банк" (після зміни найменування - АТ "Креді Агріколь Банк"). 
Вказує, що 02 жовтня 2019 року колегія суддів Тернопільського апеляційного суду винесла постанову, якою стягнуто з ОСОБА_3 на користь АТ "Креді Агріколь Банк" заборгованість за договором кредиту 279349,41 доларів США та 2055,38 грн пені.
У зв`язку з винесенням оскаржуваної ухвали від 21 липня 2016 року, АТ "Креді Агріколь Банк", як іпотекодержатель, позбавлений можливості задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки.
Звертає увагу суду на те, що накладення арешту на майно, що перебуває в іпотеці АТ "Креді Агріколь Банк" та вартість якого у 33 рази перевищує суму боргу за договором позики, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про стягнення кредитної заборгованості перед АТ "Креді Агріколь Банк".
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити ухвалу суду суду без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Вказує, що АТ "Креді Агріколь Банк" не надав доказів того, що оскаржувана ухвала унеможливлює виконання постанови Тернопільського апеляційного суду від 02 жовтня 2019 року, а надав лише постанову про відкриття виконавчого провадження.
Також в апеляційній скарзі не зазначено у чому саме полягає неможливість виконання рішення суду, яке ухвалене на його користь, не доведено відсутність в ОСОБА_3 іншого майна, за рахунок якого можливе виконання рішення суду про стягнення коштів.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник АТ "Креді Агріколь Банк" підтримала апеляційну скаргу, представник позивачки ОСОБА_1 апеляційної скарги не визнав, посилаючись на законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції. 
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, взявши до уваги додані до апеляційної скарги письмові докази, що долучені апеляційним судом до матеріалів справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 151 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час постановлення ухвали про забезпечення позову) суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективних захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. 
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 152 ЦПК України - позов забезпечується зокрема: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб, забороною вчиняти певні дії.
Згідно роз`яснень даних в абзацах першому та третьому п 4. Постанови Пленуму Верховного Суду України 22 грудня 2006 №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків. 
Ухвала суду першої інстанції від 21 липня 2016 року цим вимогам не відповідає. 
Так, в заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просила накласти арешт на майно відповідача ОСОБА_3 - приміщення, загальною площею 101, 9 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , вказавши, що даний спосіб забезпечення позову не завдасть шкоди законним правам та інтересам іншим фізичним чи юридичним особам. 
Проте, ці доводи позивачки ОСОБА_1 не відповідають фактичним обставинам справи, які мали місце на час вирішення заяви про забезпечення позову. 
Так з матеріалів справи та долучених до апеляційної скарги письмових доказів вбачається, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належить нежитлове приміщення, загальною площею 101,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . 
Право приватної власності ОСОБА_3 зареєстроване Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 12 січня 2005 року і записане в реєстрову книгу за реєстровим №1724.
Вказане нежитлове приміщення складається з 16-1 прим., площею 53,6 кв.м., 16-2 прим. площею 25,7 кв.м., 16-3 умив. площею 0,6 кв.м., 16-4 туал. площею 1,9 кв.м., 16-5 каб. площею 13,3 кв.м., 16-6 клад. площею 7,4 кв.м., 16-7 кор. площею 2,6 кв.м., і сход. кліт. площею 4,2 кв.м. 
Також з долучених до апеляційної скарги документів вбачається, що 23 вересня 2008 року між акціонерним товариством «Індустріально-експортний банк», правонаступником якого є ПАТ «Креді Агріколь Банк», та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №53/08-КІ, за умовами якого банк відкрив позичальнику кредитну відновлювальну лінію на загальну суму 330 000 доларів США зі сплатою 14% річних терміном до 21 вересня 2018 року (із змінами та доповненнями згідно додаткових договорів від 14 літня 2009 року, 09 липня 2010 року, 23 листопада 2012 року, 22 червня 2012 року, 15 липня 2013 року)
23 вересня 2008 року між AT «Індустріально-експортний банк» та ОСОБА_3 у забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №53/08-КI від 23 вересня 2008 року, укладено Договір іпотеки, згідно умов якого предметом іпотеки є приміщення площею 109,3 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису 1724 в книзі 13, яке складається із 16-1 прим., пл. 53,6 кв.м.,16-2 прим, пл. 25,7 кв. м., 16-3 умив, пл. 0,6 кв.м, 16-4 туал. пл. 1, 9 кв.м., 16-5 каб. пл. 13, 3 кв.м, 16-6 клад. пл. 7, 4 кв.м, 16-7 кор. пл. 2,6 кв.м, І сх. кліт. пл. 4,2 кв.м, що належить ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).
Запис про іпотеку внесено в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. 
Таким чином, вирішення питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке вже на той час перебувало в іпотеці AT «Креді Агріколь Банк», впливає на права та інтереси останнього, зокрема на переважне перед іншими особами задовольнити забезпечені ним вимоги за рахунок предмета іпотеки. 
Цей висновок випливає з вимог Закону України "Про іпотеку". 
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
За приписами ч. 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.
У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації (ч. 6, ч. 7 ст. 3 Закону України "Про іпотеку").
У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Також встановлено, що з метою захисту своїх законних прав та інтересів, у червні 2014 року AT «Креді Агріколь Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором №53/08-КI, від 23 вересня 2008 року у розмірі 284311,67 доларів США. 
У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до банку про визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 березня 2015 року у справі №607/9592/14-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 24 червня 2015 року, було задоволено позов ПАТ «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та відмовлено у задоволенні зустрічного позову - ОСОБА_3 до ПАТ «Креді Агріколь Банк» про захист прав споживачів, визнання недійсними кредитного та іпотечного договорів. 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 13 квітня 2016 року вказані судові рішення було скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
В подальшому, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 травня 2019 року у позові ПАТ "Креді Агріколь Банк" до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про стягнення боргу за кредитного договору - відмовлено.
У зустрічному позові ОСОБА_3 до ПАТ "Креді Агріколь Банк" про захист прав споживачів, визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки відмовлено.
Постановою Тернопільського апеляційного суду від 02 жовтня 2019 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 травня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог AT «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь AT «Креді Агріколь Банк» заборгованість за кредитним договором №53/08-КІ від 23 вересня 2008 року у сумі 279349,41 доларів США та 2055,38 грн пені. 
14 листопада 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Мелих А.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 60604472 на підставі виконавчого листа №607/9592/14-ц, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 23 жовтня 2019 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь AT «Креді Агріколь Банк» заборгованості за кредитним договором №53/08-КІ від 23 вересня 2008 року у сумі 279 349, 41 доларів США та 2 055, 38 грн. пені, 9 135,00 грн. судового збору. 
Зважаючи на вищевказані обставини справи, зокрема на те, що на час розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову мало місце порушення боржником ОСОБА_3 договірних зобов`язань щодо своєчасного повернення кредиту, в іпотекодержателя АТ "Креді Агріколь Банк" виникло право на звернення стягнення на предмет іпотеки. 
Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя.
На даний час, АТ "Креді Агріколь Банк" маючи такий намір, фактично позбавлено можливості звернути стягнення на предмет іпотеки, оскільки майно, яке є цілісним об`єктом нерухомості, без виділу його окремих частин, обтяжено арештом ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 21 липня 2016 року.
З огляду на те, що накладення арешту має своїм наслідком заборону відчуження арештованого майна, то в даному випадку ним порушується право іпотекодержателя одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки, яка виникла раніше накладення арешту.
Крім того, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції в порушення вимог ст. 152 ЦПК України, не було враховано співмірність вжитого заходу забезпечення позову заявленим позовним вимогам.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Як вбачається із доданих письмових доказів, вартість майна на час укладення договору іпотеки становила 3 298 440,00 грн.
Інших доказів щодо вартості майна на час застосування заходів забезпечення позову не має.
Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову позивачка не навела обставин необхідності вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на цілий будинок, вартість якого значно перевищує ціну позову, та не надала на їх підтвердження належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів.
Проте, суд першої інстанції, наведених обставин та вимог закону не врахував, жодним чином не обґрунтував необхідності вжиття заходів зазначених позивачкою, пославшись лише на загальні норми процесуального права, якими встановлено порядок вирішення питання про забезпечення позову.
Крім того, колегія суддів бере до уваги те, що заява про забезпечення позову є недостатньо обґрунтованою та її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в майбутньому. У ній не наведено посилань на те, що існують обставини, які свідчать про реальну можливість відчуження ОСОБА_3 будинку на користь третіх осіб.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
Враховуючи, що питання забезпечення позову судом першої інстанції вирішено з порушенням норм процесуального права, без повного та всебічного з`ясування обставин справи, що в силу ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду та постановлення нової про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383 ЦПК України, Тернопільський апеляційний суд в складі колегії суддів, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" задовольнити.
Ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 21 липня 2016 року скасувати та постановити нову, якою відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повна постанова складена 28 січня 2019 року.

Головуючий:                                                Ткач З.Є.

Судді:                                                         Ткач О.І.

                                                               Шевчук Г.М.