ПОСТАНОВА 
іменем України

18 лютого 2020 року                                                         м. Кропивницький

справа № 389/2730/19
провадження № 22-ц/4809/305/20 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Дуковського О.Л., ОСОБА_1 ,

учасники справи: 
позивач – ОСОБА_2 , 
відповідач – ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Знам`янського  міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 листопада 2019 року у складі судді Савельєвої О.В.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття.
В обґрунтування позову вказала, що з 24 липня 2018 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя у них народилася дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Вказала, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки в добровільному порядку не надає.
Посилаючись на зазначені обставини просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь на утримання дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття доньки ОСОБА_5 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Знам`янського  міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 листопада 2019 року позов задоволено.
Стягнуто з  ОСОБА_3 на користь  ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття доньки ОСОБА_5 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вирішено питання судових витрат.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням  ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове, яким стягнути з нього на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дочки ОСОБА_5 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
ОСОБА_2 направила до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Знам`янського  міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 листопада 2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу  ОСОБА_3 без задоволення. Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права.
Відповідно до вимог ч.1 ст.368, ч.1 ст.369 ЦК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 та ст.383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 24 липня 2018 року у Знам`янському міськрайонному відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис №71 (а.с.6)
Під час перебування у шлюбі у позивача та відповідача народилася дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка після розірвання шлюбу залишилися проживати з позивачем (а.с.5,7).
Як убачається з довідки від 16 жовтня 2019 року №608/02-31 ОСОБА_3 проживає по АДРЕСА_1 та до складу сім`ї входять: дочка ОСОБА_6 , мати ОСОБА_7 , батько ОСОБА_8 ; дитина проживає з батьком і знаходиться на повному його утриманні (а.с.35).
Встановлено, що будь-яка інформація про доходи (пенсійні виплати) ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у матеріалах справи відсутня.
Відповідно до довідки про доходи від 16 жовтня 2019 №1037 ОСОБА_3 працює монтером колії у виробничому підрозділі «Знам`янська дистанція колії» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця», загальна сума його доходу за період з квітня 2019 року по вересень 2019 року склала 93747 грн. 57 коп., аліменти відсутні (а.с.36)
Згідно з довідкою про грошове забезпечення та інші виплати за 2019 рік від 23 жовтня 2019 року №91 ОСОБА_3 працює у військовій частині НОМЕР_1 на посаді військовослужбовця, його грошове забезпечення за період з квітня 2019 року по вересень 2019 року становить 61087 грн. 98 коп. (а.с.37).
Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, розмір його доходів, наявність батьків похилого віку та дочки від попереднього шлюбу, а також те, що він не є платником аліментів на користь інших осіб, за відсутності інформації про доходи (пенсійні виплати) ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , а відтак за відсутності належних та допустимих доказів того, що батьки перебувають на його утриманні, дійшов висновку про те, що позивачем доведено належними та допустимими доказами право на стягнення аліментів на утримання дитини та з урахуванням розміру аліментів не буде ставити відповідача у тяжке матеріальне становище. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду та визначеним розміром аліментів, виходячи з такого.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Аналогічне роз`яснення щодо обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, надане Пленумом Верховного Суду України в абз.3 п.17 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3.
Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Вирішуючи питання щодо розміру аліментів та визначаючи його в розмірі 1/4 частини від доходу (заробітку) відповідача, суд першої інстанції врахував всі вище передбачені обставини та дійшов обґрунтованого висновку, що саме такий розмір відповідатиме встановленому ст.2 Конвенції ООН про права дитини принципу рівності прав дітей.
Частиною 1статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів утримання відповідачем дитини від іншого шлюбу.
Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. 
Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі  статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а заочне рішення Знам`янського  міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 листопада 2019 року без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя         О.І. Чельник

Судді О.Л. Дуковський

О.А. Письменний