Постанова
Іменем України 
30 січня 2020 року
м. Київ
Справа № 192/1682/18
Номер провадження в апеляційному суді 11-кп/803/959/19 
Провадження № 51 – 1814 км 19
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: 
секретаря судового засідання               ОСОБА_4 ,                         
прокурора                                                    ОСОБА_5 ,      
 
розглянув у судовому засіданні матеріали справи № 192/1682/18 за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_6 – адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року про повернення апеляційної скарги. 
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 січня 2019 року засудженому ОСОБА_6 відмовлено узадоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення до призначеного вироком суду покарання відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_6 – адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 січня 2019 року повернуто на підставі            ст. 399 ч. 3 п. 4 КПК України.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу апеляційного суду на підставі ст. 438 ч. 1 КПК України та зобов`язати апеляційний суд відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою засудженого. Не погоджується із висновком апеляційного суду про те, що строк для подачі апеляційної скарги був пропущений, оскільки засуджений ОСОБА_6 , який перебуває під вартою, отримав копію ухвали лише 25 січня 2019 року та відповідно до ст. 395 ч. 3 КПК України для нього строк на апеляційне оскарження починає рахуватися із дня отримання ним копії судового рішення. 01 лютого 2019 року апеляційна скарга подана до канцелярії суду, тобто в останній день семиденного строку на апеляційне оскарження для засудженого ОСОБА_6 , у зв`язку із чим, на його думку, рішення апеляційного суду про повернення такої апеляційної скарги є помилковим і таким, що постановлене з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. 
Заперечень на касаційну скаргу захисника від учасників судового провадження не надходило.   
Позиції учасників судового провадження 
Прокурор в судовому засіданні вважала касаційну скаргу обґрунтованою, просила скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.  
Мотиви Суду 
Заслухавши доповідача, вислухавши доводи учасників касаційного розгляду,   перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків. 
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
Право особи на апеляційне оскарження, спрямоване насамперед на реалізацію гарантованого ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» права на справедливий суд. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні. 
Відповідно до вимог ст.24 КПК України кожному гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод, законних інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ст. 370, ст. 418 ч. 2 КПК України ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави для його ухвалення.   
Частина 3 статті 399 КПК України визначає підстави для повернення апеляційної скарги, однією з яких є подача апеляційної скарги після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Відповідно до ст. 116 ч. 1 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.
Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.
Для особи, яка перебуває під вартою, семиденний строк для подачі апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення (ст. 395 ч. 2 п. 2, ч. 3 КПК України). Також абзацом другим частини 3 статті 395 КПК України передбачено, що якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
З урахуванням вказаних вимог закону та положень ст. 399 ч. 3 п. 4 КПК України про те, що суд апеляційної інстанції повертає апеляційну скаргу, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, рішення апеляційного суду про повернення апеляційної скарги з цих підстав має містити встановлені обставини щодо початку строку на апеляційне оскарження, дату звернення із апеляційною скаргою особою та відповідні мотиви, з яких виходив суд при прийнятті такого рішення. 
З матеріалів провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_6 на підставі ст. 72 ч. 5 КК України звернувся із клопотанням про зарахування йому у строк відбуття призначеного судом покарання попереднього ув`язнення, яке ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 січня 2019 року залишено без задоволення, копія якої 09 січня 2019 року була направлена в ДУ «Солонянська виправна колонія   (№ 21)». З копії ордеру серії ДП № 2607/001 (а.п. 49) вбачається, що 31 січня 2019 року між адвокатом ОСОБА_7 та засудженим ОСОБА_6 було укладено договір про надання правової допомоги № 1/19 від 31.01.2019 року та 01 лютого 2019 року захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 січня 2019 року в інтересах засудженого ОСОБА_6 . 
Проте суд апеляційної інстанції, приймаючи рішення про повернення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 на підставі ст. 399 ч. 3 п. 4 КПК України, не виходив із вказаних обставин та належної оцінки їм не дав, мотивувавши рішення тим, що засуджений ОСОБА_6 , який перебуває під вартою, 04 січня 2019 року був присутній в судовому засіданні. Разом із цим, апеляційний суд не врахував, що визначальною обставиною для обрахунку строку на апеляційне оскарження для особи, яка перебуває під вартою, є момент вручення їй копії судового рішення. 
За таких обставин висновок апеляційного суду про те, що захисник засудженого ОСОБА_6 – адвоката ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в інтересах засудженого ОСОБА_6 із пропуском строку на апеляційне оскарження є передчасним та належним чином в ухвалі не обґрунтованим.  
Отже, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, що у відповідності з вимогами                  ст. 438 ч. 1 п. 1 КПК України є підставою для скасування такого рішення. 
Враховуючи зазначене, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, а касаційна скарга захисника – задоволенню частково. 
При новому розгляді в суді апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене, апеляційний розгляд здійснити відповідно до вимог КПК України та прийняти законне і обґрунтоване рішення.
Керуючись ст.ст. 436, 438 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_6 – адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково. 
Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.  
Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3