УХВАЛА

23 січня 2020 року 
Київ
справа №520/9117/19
адміністративне провадження №К/9901/2009/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року у справі № 520/9117/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення заборгованості та моральної шкоди, -
УСТАНОВИВ:
Як вбачається з касаційної скарги та відомостей Єдиного Державного реєстру судових рішень ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, у якому просив:
- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області, про відсутність підстав для нарахування компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, зазначеного в листі Відповідача від 05 вересня 2019 року за №4370/3-14;
- зобов`язати відповідача по зазначеній сумі заборгованості невиплаченої пенсії 144656,4 грн. провести індексацію, згідно Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою КМУ від 17.07.2003 № 1078;
- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 проіндексовану суму 144 656,4 грн в рахунок погашення заборгованості суми невиплаченої пенсії за період з 04 березня 2008 року по 09 серпня 2008 року;
- відшкодувати позивачу за рахунок відповідача моральну (немайнову) шкоду, розмір якої він оцінює в еквіваленті 10 000 доларів США (за курсом НБУ на час подання адміністративного позову 252600 гривень (двісті п`ятдесят дві тисячі 600 грн.);
- стягнути дану загальну суму позову 422 256,4 грн (чотириста двадцять дві тисячі двісті п`ятдесят шість гривень) на користь держави з винних посадових осіб відповідача.
Харківський окружний адміністративний суд рішенням від 10 жовтня 2019 року, яке залишене без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року, відмовив позивачу в задоволенні заяви про надання часу для надання відповіді на відзив та у задоволенні позовних вимог. 
Не погодившись з судовими рішенням першої та апеляційної інстанції, 14 січня 2020 року ОСОБА_1 направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року у справі № 520/9117/19, та передати справу для продовження розгляду.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Проаналізувавши доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.
Відповідно до статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.
Із зазначеною правовою нормою кореспондуються пункт 7 частини третьої статті 2 КАС України, який відносить до основних засад (принципів) адміністративного судочинства забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом, а також стаття 13 цього Кодексу, якою визначено право, зокрема, учасників справи на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.
З касаційної скарги убачається, що позивач оскаржує рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 року, прийняте в порядку спрощеного провадження, та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року, ухвалену за результатами апеляційного перегляду.
Предметом розгляду у даній справі є визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, про відсутність підстав для нарахування компенсації втрати частини доходів; зобов`язання відповідача провести індексацію заборгованої суми пенсії; стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 проіндексовану суму в рахунок погашення заборгованості суми невиплаченої пенсії за період з 04 березня 2008 року по 09 серпня 2008 року; відшкодування позивачу за рахунок відповідача моральної (немайнову) шкоди; стягнення загальної суми позову на користь держави з винних посадових осіб відповідача.
За визначенням пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначною справою) є адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Згідно пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, віднесено до категорії справ незначної складності.
З огляду на предмет позову, характер спірних правовідносин та складність справи, Верховний Суд дійшов висновку, що підстави вважати, що суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково відсутні.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Тлумачення положень вказаних норм у їхньому взаємозв`язку дає змогу дійти висновку, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах "а", "б", "в" та "г" п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
При цьому, доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
У касаційній скарзі скаржник не навів достатніх обґрунтувань щодо наявності обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.
Згідно пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.
Керуючись статтями 12, 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року у справі № 520/9117/19.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                Т. Г. Стрелець
Судді                                                                                                     С. Г. Стеценко
                                                                                                    Л. В. Тацій