22-ц/804/204/20 
                                                                                242/3610/19 
                                               
Єдиний унікальний номер 242/3610/19
Номер провадження 22-ц/804/204/20 

                                                            
П О С Т А Н О В А
          І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

            09 січня 2020 року                                                                               м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі  колегії суддів  судової палати  з розгляду  цивільних справ:  Мальцевої Є.Є., Мироненко І.П.,  Принцевської В.П.,
секретар - Сікора М.М., 
сторони :
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідач - Селидівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі    апеляційну скаргу ОСОБА_1   на  ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 04 листопада 2019 року у складі судді Черкова В.Г. у цивільній справі за   позовом  ОСОБА_1    до Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права на одержання неотриманої спадкодавцем пенсії  і зобов`язання виплатити   грошову суму, що входить до спадщини, 

в с т а н о в и в:

                   У червні  2019 року ОСОБА_1 звернулася до  суду з позовом до Пенсійного фонду,  обгрунтовуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дід ОСОБА_2 , єдиною спадкоємицею якого є позивач. 20.09.2018 року вона отримала свідоцтво про спадщину, я склад якої входить сума не отриманої за життя спадкодавцем пенсії в розмірі 49498,42 грн.. Після звернення до Пенсійного фонду для отримання спадкових грошей, позивач отримала тільки 48531,83 грн.. З листа Пенсійного фонду від  03.12.2019 року позивач довідалася, що їй виплачена пенсія спадкодавця за  період з 19.09.2015 року по 31.12.2017 року - за минулий час, але не більше, ніж за  три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Позивач вважає, що діями відповідача щодо обмеження виплати суми пенсії  спадкодавця, на яку вона має право,  порушуються її права на законну спадщину. З урахуванням уточнень до позовної заяви просила визнати за нею   право на одержання неотриманої спадкодавцем пенсії  за період з 01 листопада 2014 року по 18 вересня 2015 року в сумі 15782 грн. і зобов`язати Пенсійний фонд  виплатити їй грошову суму пенсії її померлого діда за вказаний період. 

     Ухвалою судді  Селидівського міського  суду Донецької області від 04 листопада 2019 року провадження у справі  закрито  у зв`язку із тим, що справа не підлягає розгляду  в порядку цивільного судочинства. Роз`яснено позивачу про право на  звернення до Донецького окружного  адміністративного суду з даним позовом за правилами адміністративного судочинства.
Не погоджуючись з  ухвалою,  позивач подала апеляційну скаргу, в якій  просить  скасувати ухвалу, справу направити для розгляду справи по суті до суду першої інстанції.  Вказує, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою. Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду 24.05.2019 року їй вже відмовлено у відкритті провадження за даним позовом, оскільки такий спір підпадає під юрисдикцію цивільного судочинства. Вважає, що спір стосується спадкових прав, має приватноправовий характер, не є публічно-правовим, і повинен бути вирішений у цивільному провадженні.  

Сторони про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суду не явилися, про причини неявки не повідомляли. 

Заслухавши суддю-доповідача,  дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга   підлягає задоволенню  з таких підстав.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

               Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до  суду з позовом до Пенсійного фонду,  оскільки вважає, що діями відповідача щодо обмеження виплати суми пенсії  спадкодавця, на яку вона має право,  порушуються її права на законну спадщину. Позивач просила визнати за нею   право на одержання неотриманої спадкодавцем пенсії  за період з 01 листопада 2014 року по 18 вересня 2015 року у розмірі 15782 грн і зобов`язати Пенсійний фонд  виплатити їй грошову суму пенсії її померлого діда за вказаний період. 
Ухвалою судді Селидівського міського суду  Донецької області від 16 липня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, оскільки позовна заява відповідає вимогам статей 175-177 ЦПК України, підстави для повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження у справі відсутні. (а.с 36).
Всупереч висновкам, що стосуються відповідності позовної заяви вимогам ЦПК України, 04 листопада 2019 року судом ухвалено про закриття провадження у справі у зв1язку із тим, що на думку суду позивач фактично оскаржує дії (бездіяльність) суб`єкта владних повноважень, і такий спір  повинен розглядатися в порядку КАС України. 
З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії) дій чи бездіяльності.
Частиною 1 статті 255 ЦПК України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. 
             Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання її права на одержання неотриманої спадкодавцем пенсії  за певний період в сумі 15782 грн. і про зобов`язання Пенсійного фонду  виплатити їй вказану  суму.  
            
Як роз`яснено пунктами 3, 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого  суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», суди при цьому мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають з будь-яких правовідносин, крім  випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа). Якщо орган державної влади та/або орган місцевого самоврядування (суб`єкт владних повноважень) бере участь у справі не на виконання своїх владних повноважень, а з інших правових підстав; не здійснює владних управлінських функцій щодо іншого учасника спору, то залежно від змісту вимог і суб`єктного складу сторін справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства відповідно до вимог статті 15 ЦПК (нині статті 19) України.
Ураховуючи положення статті 1 ЦПК та статті 2 КАС, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб`єктом владних повноважень) як суб`єктом публічного права та суб`єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне право, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.
          Як встановлено апеляційним судом, ухвалою Донецького  окружного адміністративного суду від 24.05.2019 року відмовлено у відкритті провадження а адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити певні дії, в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення  неотриманої за життя спадкодавця суми пенсії у відповідності до положень ч.1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зобов`язання  розглянути запит нотаріальної контори і надати довідку про розмір спірної суми за період з 01 липня 2014 року по 19 вересня 2015 року. При цьому адміністративний суд  виходив з того, що предметом позову була майнова вимога щодо неотриманої суми пенсії померлого пенсіонера в порядку спадкування, а ч.1 ст.19 КАС України передбачено, що адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного  суду. 
            Згідно з положеннями ч.1 статті 19 ЦПК України, суди загальної юрисдикції розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
             Виходячи з наведеного,  неможливо не погодитися з доводами апеляційної скарги щодо неправильності висновків суду першої інстанції про закриття провадження у справі у зв`язку із тим,  що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. 

На підставі  викладеного,  колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача  підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, як ухвалена з порушенням норм процесуального права, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. 

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-382 ЦПК України,  суд  
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.  
Ухвалу Селидівського  міського суду   Донецької області від 04 листопада 2019 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції  для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції з дня складення  повного судового рішення.
Повний текст постанови  складений   09 січня    2020 року. 

Судді
                                                                                                       Мальцева Є.Є.

                                                                                   
          Мироненко І.П.

                                                                                                                    
Принцевська В.П.