ПОСТАНОВА
Іменем України

28 лютого 2020 року 
Київ
справа №2а-11796/11/1370
адміністративне провадження №К/9901/28524/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Гончарової І.А.,  суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф., 
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Галицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області 
на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2013 року (суддя Костецький Н.В.)
та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2015 року (судді: Заверуха О.Б. (головуючий), Гінда О.М., Ніколін В.В.) 
у справі № 2а-11796/11/1370
за позовом Приватного підприємства «ТЕРМОКОМ»
до Галицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області 
про скасування податкових повідомлень-рішень, 
В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2011 року Приватне підприємство «ТЕРМОКОМ» (далі - ПП «ТЕРМОКОМ») звернулося до суду з адміністративним позовом до Галицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (є правонаступником Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Львівської області Державної податкової служби; далі - Галицька ОДПІ, контролюючий орган), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 15 червня 2011 року № 0000842350, №0000862350, та від 07 вересня 2011 року № 0001332350.
Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю висновків контролюючого органу щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства, оскільки господарські операції ПП «ТЕРМОКОМ» з Товариством з обмеженою відповідальністю «АРМА-СТРОЙ» (далі - ТОВ «АРМА-СТРОЙ») мали реальний характер, повністю виконані та відповідно відображені в податковому та бухгалтерському обліку позивача. Вказані обставини підтверджені належним чином оформленою первинною документацією. Крім того позивач вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем без урахування положень пункту 86.9 статті 86 Податкового кодексу України.
Львівський окружний адміністративний суд постановою від 05 квітня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від   15 грудня 2015 року, позов задовольнив: визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення від 15 червня 2011 року № 0000842350, №0000862350, та від 07 вересня 2011 року № 0001332350.
Судові рішення мотивовані тим, що перевірка позивача в межах спірних правовідносин призначена відповідно до кримінально-процесуального закону, а тому контролюючий орган не мав правових підстав для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень до дня набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Не погодившись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Галицька ОДПІ звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просила їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ПП «ТЕРМОКОМ» з огляду на правомірність прийняття нею спірних податкових повідомлень-рішень.
Вищий адміністративний суд України ухвалою від 21 грудня 2016 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою контролюючого органу.
У своїх запереченнях на касаційну скаргу позивач вважає рішення судів першої та апеляційної інстанцій законними та обґрунтованими, тому в задоволенні касаційної скарги Галицької ОДПІ просив відмовити.
23 лютого 2018 року справу в порядку, передбаченому підпунктом 4 пункту 1 Розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року; далі - КАС України) передано до Верховного Суду.
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Суди попередніх інстанцій встановили, що відповідачем на підставі підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України відповідно до постанови Слідчого управління податкової міліції ДПА України від 04 березня 2011 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП «ТЕРМОКОМ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2006 року до 31 грудня         2008 року щодо проведення взаєморозрахунків згідно з переліком підприємств, зазначених в постанові Слідчого управління податкової міліції ДПА України від           04 березня 2011 року.
За результатами перевірки контролюючим органом складено акт від 03 червня      2011 року № 432/232/32200983, в якому зафіксовано порушення позивачем вимог податкового законодавства, а саме:
- пункту 5.1, підпункту 5.2.1 пункту 5.2, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 22 травня 1997 року №283/97-ВР (із змінами та доповненнями) та пунктів 1, 5 статті 203, пунктів 1, 2 статті 215, пункту 1 статті 216, статей 228, 626, 629, 655, 658, 662 Цивільного кодексу України, внаслідок чого ПП «ТЕРМОКОМ» завищено валові витрати на загальну суму 216 969,00 грн за рахунок безпідставного віднесення до складу валових витрат придбання будівельних матеріалів та субпідрядних робіт від ТОВ «АРМА-СТРОЙ» за період з 01 квітня до 31 травня 2008 року на загальну суму 169 675,00 грн, що фактично не здійснювалися в межах господарської діяльності ПП «ТЕРМОКОМ», що призвело до заниження податку на прибуток в сумі 54 242,00 грн, зокрема ІІ квартал 2008 року - 54 242,00 грн;
- підпункту 7.2.3 пункту 7.2, підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03 квітня 1997 року №  168/97-ВР (із внесеними змінами і доповненнями) та пунктів 1, 5 статті 203, пунктів 1, 2 статті 215, пункту 1 статті 216, статей 228, 626, 629, 655, 658, 662 Цивільного кодексу України, в результаті чого встановлено завищення ПП «ТЕРМОКОМ» податкового кредиту на суму -             43 394,00 грн, зокрема за квітень 2008 року - 18 802,00 грн, за травень 2008 року -      24 592 грн.
На підставі акта перевірки 15 червня 2011 року відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення:
- № 0000862350, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 54 243,00 грн, зокрема за основним платежем - 43 394,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 10 849,00 грн;
- № 0000842350, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток в розмірі 67 803, 00 грн., зокрема за основним платежем -           54 242,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями - 13 561,00 грн.
ПП «ТЕРМОКОМ» оскаржило вказані податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку.
Рішенням Державної податкової адміністрації у Львівській області від 05 вересня 2011 року № 23692/10/25-005/1918 скаргу позивача задоволено частково: податкове повідомлення-рішення від 15 червня 2011 року № 0000842350 залишено без змін; податкове повідомлення-рішення від 15 червня 2011 року № 0000862350 в частині     18 802,00 грн основного платежу з податку на додану вартість та 4701,00 грн штрафних (фінансових) санкцій скасовано, а в іншій частині залишено без змін.
Враховуючи рішення Державної податкової адміністрації у Львівській області,              07 вересня 2011 року ДПІ у Пустомитівському районі Львівської області прийняла податкове повідомлення-рішення № 0001332350, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 30 740,00 грн, зокрема за основним платежем - 24 592,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями - 6148,00 грн.
За результатами розгляду повторної скарги ПП «ТЕРМОКОМ» Державна податкова служба України рішенням від 04 жовтня 2011 року № 2947/6/10-2115 залишила без змін оскаржувані податкові повідомлення-рішення ДПІ у Пустомитівському районі Львівської області від 15 червня 2011 року №0000842350 і №0000862350 з урахуванням рішення Державної податкової адміністрації у Львівській області, прийнятого за наслідками розгляду первинної скарги.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (тут на надалі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.
Так, відповідно до підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється за наявності отриманої постанови суду (ухвали суду) про призначення перевірки або постанови органу дізнання, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону у кримінальних справах, що перебувають у їх провадженні.
При цьому за положеннями пункту 86.9 статті 86 Податкового кодексу України у разі якщо грошове зобов`язання розраховується органом державної податкової служби за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального закону або закону про оперативно-розшукову діяльність, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки не приймається до дня набрання законної сили відповідним рішенням суду. Матеріали перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку. Статус таких матеріалів перевірки та висновків органу державної податкової служби визначається кримінально-процесуальним законом або законом про оперативно-розшукову діяльність.
Аналогічна норма передбачена пунктом 58.4 статті 58 Податкового кодексу України, згідно з якою у разі коли судом за результатами розгляду кримінальної справи про злочини, предметом якої є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, або винесено рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами, відповідний контролюючий орган зобов`язаний визначити податкові зобов`язання платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов`язань за якими встановлена рішенням суду, та прийняти податкове повідомлення-рішення про нарахування платнику таких податкових зобов`язань і застосування стосовно нього штрафних (фінансових) санкцій у розмірах, визначених цим Кодексом.
Складання та надсилання платнику податків податкового повідомлення-рішення за податковими зобов`язаннями платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов`язань за якими встановлена рішенням суду, забороняється до набрання законної сили рішенням суду у справі або винесення постанови про закриття такої кримінальної справи за нереабілітуючими підставами.
Як встановлено судами попередніх інстанцій, документальна позапланова виїзна перевірка позивача проведена згідно з підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) на підставі постанови заступника начальника відділу розслідування особливо важливих справ Слідчого управління податкової міліції ДПА України полковника податкової міліції Балтаг Л.С. про призначення у кримінальній справі №69-0094 від 04 березня 2011 року (справа порушена за ознаками злочину, передбаченого ст. 28 ч. 2, ст. 205 ч. 2, ст. 27 ч. 5, ст. 191 ч.5 Кримінального кодексу України) документальної позапланової виїзної перевірки ПП «ТЕРМОКОМ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2006 року до         31 грудня 2008 року.
Колегія суддів зазначає, що станом на дату прийняття контролюючим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 15 червня 2011 року №0000842350, № 0000862350, та від 07 вересня 2011 року № 0001332350 обвинувального вироку, що набрав законної сили, або ухвали про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами прийнято не було. 
Таким чином, оскільки перевірка позивача призначена відповідно до положень підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, кримінально-процесуального закону та за відсутності відповідного судового рішення у кримінальній справі, що набрало законної сили, Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що відповідач не мав правових підстав для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 15 червня 2011 року №0000842350, № 0000862350, та від 07 вересня 2011 року № 0001332350.
Доводи касаційної скарги Галицької ОДПІ не спростовують правильність висновків, якими мотивовані судові рішення, та не дають підстав вважати висновки судів першої та апеляційної інстанцій помилковими, а застосування судами норм матеріального та процесуального права - неправильним.
Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 
Керуючись статтями 343, 349, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд 
П О С Т А Н О В И В :
Касаційну скаргу Галицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2015 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                        І.А. Гончарова

Судді                                        І.Я. Олендер

                                        Р.Ф. Ханова