Справа № 4910/16/19-к
Провадження1-кс/991/3183/19

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2019 року                                                                         м.Київ 

       Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , особи, що звернулась із скаргою - ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на постанову прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про зупинення досудового розслідування у рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42017000000000394 від 14.02.2017,
В С Т А Н О В И В:
До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України (далі – НАБУ) ОСОБА_4 від 20.11.2019 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР) за № 42017000000000394 від 14.02.2017, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 368-2, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 376, ч. 2 376-1 КК України.
Посилаючись на незаконність оскаржуваної постанови, заявник просить суд скасувати постанову від 20.11.2019 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42017000000000394 від 14.02.2017.
Захисник ОСОБА_3 мотивов доводи скарги наступним.
Зупинення досудового розслідування у зв`язку зі здійсненням міжнародного правового співробітництва за запитом від 19.04.2018 про екстрадицію ОСОБА_5 носять удаваний та хибний характер, оскільки необхідні підстави для такого співробітництва відсутні з огляду на невідповідність запиту вимогам міжнародного та національного законодавства. 
Крім того, місцезнаходження підозрюваного (Республіка Австрія, м. Відень, вул. Вайнберггассе, 55/2/30) є відомим Генеральній прокуратурі України. Незважаючи на це, повісток про виклик на підставі запиту про міжнародну правову допомогу або шляхом прямого надсилання на адресу місцезнаходження ОСОБА_5 не надходило. За такого, постанова про оголошення підозрюваного у розшук від 22.10.2018 року винесена з грубим порушенням вимог ст. 281 КПК України та не може сприйматися у якості допустимого доказу факту здійснення розшуку особи як підстави для зупинення досудового розслідування. 
Також, ОСОБА_5 не є об`єктом «червоних повідомлень» Інтерполу або прямих запитів і не значиться в базах даних Інтерполу. Крім того, ст. 281 КПК України не віднесено до повноважень слідчого оголошення підозрюваного у міжнародний розшук. 
Також, заявник зазначив, що, оскільки, повноваження ОСОБА_5 як судді Вищого господарського суду України де-юре не припинилися, то письмове повідомлення про підозру йому повинно здійснюватися лише Генеральним прокурором України або його заступником (ч. 3 ст. 481 КПК України). За такого, ОСОБА_5 не набув процесуального статусу підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні. 
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 доводи скарги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити із викладених у ній підстав.
Прокурор ОСОБА_4 заперечував проти доводів, зазначених у скарзі, просив відмовити у її задоволені. 
Дослідивши матеріали скарги, заслухавши позицію сторін, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування, а прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі – САП) – процесуальне керівництво у рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 42017000000000394 від 14.02.2017, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 368-2, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 376, ч. 2 376-1 КК України.
Так, за змістом ч. 1 ст. 5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. 
17.10.2016 заступником Генерального прокурора України складено та підписано повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 376 та ч. 2 ст. 376-1 КК України.
Вказане повідомлення про підозру надіслано ОСОБА_5 за місцем його роботи та за останнім відомим місцем проживання.
02.10.2018 року старшим слідчим групи - заступником начальника третього слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 ОСОБА_5 , який постановою Верховної ради України від 29 вересня 2016 року був звільнений з посади судді і не мав на той час статусу судді, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 368-2, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1 КК України.
Від отримання вказаного повідомлення про підозру ОСОБА_5 відмовився 26.04.2019 року у м. Відень.
Судом не приймається до уваги посилання захисника на ту обставину, що ОСОБА_5 не має наразі статусу підозрюваного, оскільки його відновлено на посаді судді, а тому повідомлення про підозру від 02.10.2018 року здійснено в порушення вимог п.3 ч.1 ст. 481 КПК України неповноважною особою - слідчим, а не Генеральним прокурором України, його заступником.
Так, за змістом ч.1 ст.5 КПК України, Процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. Оскільки на час складання повідомлення про підозру ОСОБА_5 , не мав статусу судді, то дії слідчого відповідають положенням КПК щодо повідомлення про підозру особі, яка не має такого статусу. Подальше відновлення такого статусу не впливає на правомірність такої дії, оскільки поновлення ОСОБА_5 на посаді судді не створює юридичних наслідків для процесуальних дій проведених до такого поновлення.

Щодо наявності підстав для оголошення підозрюваного у розшук та зупинення досудового розслідування.
05.10.2016 ОСОБА_5 рейсом № 803 «Київ-Варшава» вилетів до Республіки Польща.
ОСОБА_5 з 14.10.2016 по 19.10.2016 знаходився на стаціонарному лікуванні в Академічній Клініці Шаріте - Парк Клінік Вейсензее, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У подальшому ОСОБА_5 перебував на амбулаторному лікуванні та з`являвся на огляди до вказаної клініки 25.10.2016, 28.10.2016 та 02.11.2016.
02.12.2016 року ОСОБА_5 надіслав слідчому заяву, в якій повідомив, що тимчасово перебуває на лікуванні, проживає в м. Берлін, має намір повернутись в Україну і давати свідчення по усіх кримінальних провадженнях.
Таким чином, позиція сторони захисту зводиться до того, що ОСОБА_5 тимчасово виїхав за кордон, оскільки потребував термінового лікування і мав бажання за першої можливості з`явиться до органів досудового розслідування.
На час оголошення ОСОБА_5 в розшук були відсутні підстави для вручення йому виклику в порядку, передбаченому ч.7 ст.135 КПК України, оскільки за змістом вказаної норми (у взаємозв`язку із ч.2 ст.135 КПК України) у вказаному порядку здійснюється виклик особи, яка постійно проживає за кордоном, а не тимчасово відсутня за місцем свого проживання в Україні.
Такі обставини свідчать про необхідність вручення виклику особі саме в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 135 КПК України, оскільки повідомлялось про тимчасову відсутність.
Оскільки детективом дотримано вимог ч. 1 ст. 278, ч. 3 ст.111, ч. 2 ст. 135 КПК України, є підстави зробити висновок, що повідомлення про підозру вручено законно, відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, а за такого, ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного в кримінальному провадженні.
Постановою старшого слідчого групи- заступника начальника третього слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 22.10.2018 року оголошено в міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок перебування останнього за межами України та ухилення від явки на виклики до органу досудового розслідування і суду.
Винесена слідчим або прокурором на підставі ст. 281 КПК України постанова про оголошення розшуку підозрюваного у подальшому є підставою для здійснення оперативним підрозділом, якому доручено здійснювати розшук підозрюваного, усіх необхідних розшукових заходів, зокрема, таких видів розшуку: державного, міждержавного, міжнародного, тобто оголошення розшуку підозрюваного на підставі ст. 281 КПК України не має будь-якого обмеження за територією в межах держави або за межами України.
Позиція сторони захисту про те, що вказана постанова прийнята слідчим поза межами його повноважень, не заслуговує на увагу, оскільки саме до повноважень слідчого, відповідно до положень ст. 281 КПК, відноситься вирішення питання про оголошення підозрюваного в розшук. При цьому, Кримінальний процесуальний кодекс України не обмежує право слідчого оголосити підозрюваного в міжнародний розшук.
Крім того, слідчий вправі здійснювати дії з розшуку підозрюваних осіб як в системі організації Інтерпол так і поза нею. 
Так, за змістом статті 2 Статуту Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерполу, вказана організація здійснює взаємодію всіх органів кримінальної поліції . Тобто, наявність або відсутність у вказаній організації відомостей про розшук певної особи, ще не свідчить, що особа не перебуває в міжнародному розшуку, оскільки компетентні органи країни мають можливість звертатись напряму до інших країн відповідно до міжнародних угод.
Міжнародна організація кримінальної поліції – Інтерпол лише дає змогу ефективно супроводжувати процес міжнародного розшуку та здійснювати криміналістичне, інформаційне, аналітичне, організаційне, методичне забезпечення такої діяльності.
Відсутність інформації в організації Інтерпол про розшук певної особи не свідчить про відсутність її міжнародного розшуку, оскільки наявність/відсутність такої інформації не є обов`язковою умовою міжнародного розшуку особи.
Постановою прокурора четвертого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 від 20.11.2019 року досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42017000000000394 від 14.02.2017 зупинено у зв`язку із розшуком підозрюваних та виконання дій у межах міжнародного співробітництва
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК України,  на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Так, підстави, порядок та умови зупинення досудового розслідування встановлені главою 23 Кримінального процесуального кодексу України. Дотримання зазначених підстав детективом, прокурором при прийнятті процесуального рішення про зупинення досудового розслідування є предметом перевірки, яка здійснюється слідчим суддею при вирішенні питань, винесених на розгляд заявником.
Вичерпний перелік підстав зупинення досудового розслідування регламентований статтею 280 КПК України.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо оголошено в розшук підозрюваного.
Згідно з ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.
Із аналізу вказаної статті вбачається, що розшук підозрюваного, який перебуває за межами України оголошується, якщо він не з`являється на виклики слідчого, прокурора.
Зупинення досудового розслідування з підстав, встановлених п.2 ч.1 ст.280 КПК України, передбачає існування формальних підтверджень наведених обставин і обґрунтовану констатацію відповідних фактів посадовими особами органів досудового розслідування. Зокрема, встановленню факту перебування особи за межами України та нез`явлення на виклики слідчого, прокурора.
Матеріали кримінального провадження свідчать, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває за межами України, не з`являється на виклики, вручені в порядку, встановленому ч.1 та ч.2 ст.135 КПК України, як особі, яка тимчасово виїхала за кордон, а тому його обгрунтовано оголошено у розшук.
При цьому, доводи сторони захисту про те, що наразі є інформація про місце проживання ОСОБА_5 за кордоном, а тому відпали підстави для його розшуку, не приймаються до уваги, оскільки відповідно до положень ч.1 ст.281 КПК України, підставою для розшуку ОСОБА_5 став факт знаходження його за межами України та нез`явлення на виклики слідчого, прокурора. В дадному випадку, обізнаність сторони обвинувачення про адресу місцезнаходження підозрюваного за межами України не є підставою для скасування розшуку такої особи, якщо вона не з`являється на виклики.
Тобто, у прокурора існували обгрунтовані підстави зупинити досудове розслідування, оскільки підозрюваного ОСОБА_5 до цього обгрунтовано оголошено у розшук.
Таким чином, прокурором при винесені постанови про зупинення досудового розслідування дотримано вимог ст. 280 КПК України, а за такого відсутні підстави для скасування вказаної постанови та задоволення скарги.
На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 280- 281, 303, 305- 307, 309, 369- 372 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити у задоволені скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на постанову прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про зупинення досудового розслідування у рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42017000000000394 від 14.02.2017.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя                                                                                         ОСОБА_1