Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/79/20 Головуючий у суді І-ї інстанції Бондаренко В. В. 
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2020 року. м. Кропивницький
        Кропивницький апеляційний суд у складі:
головуючого судді Олексієнко І.С.,
за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 08.01.2020 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
визнано винним за ст.124 КУпАП і накладенно стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) гривень
В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 08.01.2020 року ОСОБА_1 визнаний винним за те, що він 27 листопада 2019 року о 17 год. 50 хв. в м. Кропивницький, на перехресті вул. Яновського та вул. Комарова, керуючи транспортним засобом Skoda Octavia А5, державний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Toyota Corolla, державний номер НОМЕР_2 , який зупинився на світлофорі попереду. При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), скоївши правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП.
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджуючись з рішенням суду, оскаржує його з мотивів незаконності, необґрунтованості, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи. Просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.124 КУпАП. Зазначає, що у виниклій дорожньо-транспортній пригоді водій автомобіля Тоуоіа Согоііа , яка визнана по справі потерпілою, мала б діяти у відповідності до п.16.8 ПДР, яким передбачено що «водій, який виїхав на перехрестя згідно із сигналом світлофор , що дозволяє рух, має виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді». Таким чином, потерпіла повинна була діяти відповідно до норм ПДР і мала б продовжити рух незалежно від сигналу світлофора на виїзді, щоб не створювати аварійної ситуації. Проте, потерпіла розпочавши проїзд перехрестя, так як вже перетнула стоп-лінію, що вбачається зі схеми ДТП, не завершила його проїзд ще навіть на дозволяючий сигнал світлофора, а застосувала різке гальмування, чим створила аварійну ситуацію на дорозі. Вказує, що суд першої інстанції у постанові послався лише на пояснення самої потерпілої, як на прямий доказ його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, без підтвердження вини іншими доказами. Крім того, суд першої інстанції не прийняв та відхилив його зауваження з приводу того, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені відомості про матеріальну шкоду. Також, із схеми місця ДТП вбачається, що на ній не міститься слідів гальмівного шляху коліс, проте вони були, так як дорожнє покриття було мокрим і його автомобіль під час застосування екстреного гальмування частково заблокував передні колеса до ввімкнення системи АВ8. Працівником поліції на схемі місця ДТП також не заповнена таблиця дорожніх умов та не вказані назви об`єктів, зображених на схемі, що є істотними порушеннями Інструкції. Вважає, що схема місця ДТП як письмовий доказ є неналежним, недостовірним та недопустимим. Крім того, є не обґрунтованими твердження суду першої інстанції, що він погодився із вказаною схемою ДТП, оскільки там стоїть його підпис, так як він особисто в письмовій формі виклав свої пояснення щодо суті порушення і ці пояснення викладені на окремому аркуші, а не в протоколі.
Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, думку потерпілої ОСОБА_2 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до наступного висновку. 
Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
В статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України»,статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»(ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Даних вимог закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення БД №223859 від 27.11.2019 року, складеного поліцейським роти №2 БУПП в Кіровоградській області ДПП, зазначено, що 27.11.2019 року о 17 год. 50 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Skoda Octavia А5, державний номер НОМЕР_1 , по вул. Яновського та вул. Комарова, в м. Кропивницькому не дотримався безпечної швидкості та не дотримався зазначеної дистанції, здійснив зіткнення з автомобілем Toyota Corolla, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , чим порушив п.12.1, п.13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. В результаті ДТП, автомобілі отримали механічні пошкодження.
Згідно пояснень ОСОБА_1 в суді першої інстанції, які він підтримав при апеляційному розгляді справи, ДТП відбулось з вини іншого водія. Так, рухаючись з безпечною і дозволеною у межах міста швидкістю руху автомобілем Skoda Octavia А5 по вул. Яновського у напрямку Клинцівського ринку у м. Бобринець, спочатку було здійснено зупинку на заборонений сигнал світлофора на перехресті з вул. Академіка Тамма. Ще на під`їзді до вказаного перехрестя ним був помічений автомобіль Toyota Corolla, яким керувала потерпіла. Рушивши на дозволяючий сигнал світлофора, він почав рух з безпечною швидкістю та достатньою безпечною дистанцією до автомобіля потерпілої. Автомобіль Toyota Corolla під керуванням потерпілої у цей час рухався по лівій смузі руху, оскільки ця дорога мала по дві смуги руху в одному напрямку. Потерпіла автомобілем почала повільно перестроюватися у праву смугу попутного напрямку. Звернувши увагу на незрозумілу та непередбачувану поведінку потерпілої, яка рухалася попереду, він вирішив пригальмувати і перестроїтися у праву смугу руху, однак потерпіла у цей момент не здійснила перестроювання, а залишилася на лівій смузі. На відстані близько 50-70 м до перехрестя з вул. Комарова, де розташований світлофор, на якому загорівся зелений сигнал, продовжуючи рух за автомобілем потерпілої розрахував, що за наведених обставин, а саме що зелений сигнал горить 20 с (це було видно на табло світлофора), швидкість та дистанція є безпечними та достатніми, його автомобіль та автомобіль потерпілої зможуть проїхати вказане перехрестя вул. Яновського та вул. Комарова без порушень ПДР. При під`їзді до наведеного перехрестя на табло світлофора залишалося близько 10 с зеленого сигналу. У вказаний момент під`їзду до перехрестя вже до самої стоп-лінії світлофор почав переходити у режим мигаючого зеленого сигналу, який починається з 5 с, що свідчить про те, що невдовзі загориться жовтий, а потім червоний сигнал світлофора, на який рух є забороненим. Він, під`їжджаючи до перехрестя, рухався з достатньо безпечною дистанцією та швидкістю до попереднього автомобіля потерпілої і побачив як її транспортний засіб різко почав прискорюватися, щоб проїхати на ще мигаючий зелений сигнал світлофора. Ще у цей момент для обох автомобілів було достатньо часу для того, щоб навіть із невеликою швидкістю, з якою рухалися, проїхати це перехрестя не порушуючи ПДР та не спричиняючи небезпечної ситуації для інших учасників дорожнього руху. Однак після різкого прискорення потерпіла різко застосувала гальмування, при цьому знаходячись уже за стоп-лінією. Вказаний маневр потерпілої у вигляді надмірно різкого на такій невеликій швидкості було настільки неочевидним та непередбачуваним, що він за наведених обставин був вимушений застосувати екстрене гальмування із одночасним частковим виїздом на зустрічну смугу руху, однак допустив зіткнення транспортних засобів. Вказує, що причиною зіткнення є порушення ПДР саме потерпілою - водієм Toyota Corolla. Однак працівники поліції, які приїхали на місце ДТП за викликом, не взяли до уваги його пояснення і вказали, що саме він порушив ПДР і є винуватцем ДТП. Крім того, на схемі ДТП не містяться сліди гальмівного шляху коліс, проте вони були, так як дорожнє покриття було мокре і його автомобіль під час застосування екстреного гальмування частково заблокував передні колеса до ввімкнення системи ABS, проте поліція не звернула на це увагу. При цьому вказівка поліцейського на те, що під час зіткнення автомобіль потерпілої відкотився вперед теж є хибною, так як її автомобіль різко загальмував уже за стоп-лінією, а він шляхом екстреного гальмування із частковим виїздом на зустрічну смугу руху спричинив зіткнення лише правою кутовою частиною переднього бамперу власного автомобіля у відповідно ліву кутову частину заднього бамперу транспортного засобу потерпілої, про що свідчать відповідні пошкодження лакофарбового покриття обох автомобілів та пошкодження фари головного світла мого автомобіля. Крім того, на схемі ДТП не зазначено назв страхових організацій, які видали страхові поліси. Також в обов`язковому порядку на схемі місця ДТП заповнюється таблиця дорожніх умов та зазначаються назви об`єктів, зображених на схемі, однак цього поліцейським не було здійснено. Наведені порушення свідчать про неналежність та недопустимість вказаного доказу. Також у протоколі не конкретизовані дані щодо матеріальної шкоди заподіяної транспортним засобам. Посилаючись на вказані обставини просив закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Після проведеної апеляційним судом судової інженерно-транспортної експертизи, зазначив, що висновок експерта є неповним, неясним та необґрунтованим і є недопустимим доказом по вказаній справі.
Не зважаючи на невизнання своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.124 КУпАП, вина ОСОБА_1 підтверджується наступним.
Так, доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за зазначених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.
Так, згідно п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Згідно п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Згідно положень п. 1.10 ПДР:
безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру;
безпечна швидкість - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах;
дорожні умови - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан;
дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом;
перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.
Згідно п. 16.8 ПДР водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.
Потерпіла ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції пояснила, що 27.11.2019 року вона керувала автомобілем Toyota Corolla, державний номер НОМЕР_2 . Приблизно 17 год.50 хв., під`їжджаючи до перехрестя вулиць Комарова та Яновського, приблизно зі швидкістю 30-40 км/год. в лівій полосі, метрів за 50 до світлофора вона побачила вже мигаючий зелений сигнал світлофора та зупинилася перед стоп лінією. В цей час відчула удар в свій автомобіль. На перехресті зустрічних машин не було. Проскочити перехрестя вона не намагалася. Автомобілів у правій смузі не було. Ніяких ям вона не об`їжджала. Вказала, що різко вона не гальмувала, оскільки бачила як мигав зелений сигнал світлофора, а тому вона почала зменшувати швидкість та на заборонений сигнал світлофора зупинилась. Вважає, що у спричиненні ДТП винен водій автомобіля Skoda Octavia А5, державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 .
Пояснення потерпілої ОСОБА_2 на переконання суду є належними, достовірними і допустимими, оскільки узгоджуються з іншими доказами, зокрема її письмовими поясненнями, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №223859 від 27.11.2019 року, схемою місця ДТП та повністю відповідають дійсним встановленим у судовому засіданні обставинам справи. Підстав їм недовіряти у суду немає.
Крім того, зібраними та перевіреними доказами по справі доведено порушення водієм ОСОБА_1 п. 12.1 та п. 13.1 ПДР України. Зокрема, це підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №223859 від 27.11.2019 року (а.с.1), схемою ДТП від 27.11.2019 року, на якій зображені місце розташування транспортних засобів під керуванням  ОСОБА_1  та ОСОБА_2 , місце їх зіткнення, а також опис механічних пошкоджень, які отримали транспортні засоби (а.с.3), поясненням ОСОБА_2 від 27.11.2019 року (а.с.4), поясненнями ОСОБА_1 від 27.11.2019 року (а.с.5).
Більш того, апеляційним судом було задоволено клопотання ОСОБА_1 про проведення автотехнічної експертизи.
       Згідно висновку автотехнічної експертизи №62 від 10.02.2020 року в дорожній обстановці, що склалася, водій автомобіля Skoda Octavia А5, державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , для забезпечення безпеки дорожнього руху і не допущення ДТП при русі по проїзній частині дороги в попутному напрямку з іншими транспортними засобами, повинен був керуватися вимогами п.п. 2.3(6) та 13.1 Правил дорожнього руху України, та виконуючи належним чином вказані вимоги, мав у своєму розпорядженні технічну можливість не створювати умов, які в подальшому призвели до ДТП. Водій автомобілі Toyota Corolla, державний номер НОМЕР_2 в даній ситуації своїми односторонніми діями не могла вплинути на хід розвитку обставин механізму ДТП і тим самим не могла уникнути настання даної пригоди.
Таким чином, доводи ОСОБА_1 про те, що під час керування транспортним засобом, він не порушував правил дорожнього руху та ДТП виникло не з його вини, не знайшли підтвердження в ході апеляційного розгляду даної адміністративної справи та спростовуються дослідженими як судом першої інстанції так і апеляційним судом доказами.
Крім того, доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , щодо порушення водієм транспортного засобу Toyota Corolla ОСОБА_2 вимог пункту 16.8 ПДР, оскільки остання повинна була продовжити рух на перехресті, та порушення вимог пункту 12.9 ПДР, раптового для нього гальмування на дозволяючий сигнал світлофора є необгрунтованими та безпідставними і такими, що спростовуються вищевказаними зібраними у справі доказами.
При оцінці доводів апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує і те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, у даному випадку  ОСОБА_1 , і що суд не вправі встановлювати вину чи невинуватість осіб, щодо яких протокол у даній справі не складався.
Також не встановлено апеляційним судом і даних про те, що у водія ОСОБА_2 , яка також була учасником ДТП, були підстави для обмови ОСОБА_1 у порушенні вимог передбачених п. п. 12.1 та 13. 1 ПДР, на такі дані також не вказуються в апеляційній скарзі.
Твердження  ОСОБА_1 про недопустимість схеми ДТП через відсутність відображення на ній гальмівного шляху автомобіля під його керуванням Skoda Octavia А5, не заповнення таблиці дорожніх умов, назв страхових організацій, які видали страхові поліси, апеляційний суд також вважає їх необґрунтованими, оскільки схема ДТП оформлена інспектором патрульної поліції у його присутності, як учасника пригоди, яку він підписав без будь-яких зауважень (застережень) щодо її змісту. Крім того, не зазначеня в схемі ДТП назв страхових організацій на фактичні обставини не впливає та для вирішення питання наявності чи відсутності вини значення не має. Не зважаючи на те, що таблиця дорожніх умов на схемі не заповнена, вказані умови встановлені судом з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №223859 від 27.11.2019 року, інших даних схеми місця ДТП та пояснень учасників ДТП, з яких вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталася 27 листопада 2019 року о 17 год. 50 хв. перед регульованим світлофором перехрестям, у вечірній час, в сутінки, при штучному освітленні на мокрій проїзній частині, яка має дорожні розмітки 1.1, 1.3, 1.12, за відсутності ожеледиці.
Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовані дані щодо матеріальної шкоди заподіяної транспортним засобам апеляційний суд відхиляє, оскільки статтею 256 КУпАП, яка містить вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, таких вимог не передбачено. Крім того, пошкодження транспортних засобів отриманих унаслідок ДТП описані в схемі місця ДТП, яка додана до протоколу про адміністративне правопорушення.
Твердження апеляційної скарги про те, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові суду обставини вчинення ДТП не відповідають дійсності, спростовуються матеріалами справи, а також як письмовими, так і наданими під час розгляду в суді першої інстанції поясненнями учасників ДТП.
Аналізуючи наведені вище докази у взаємозв`язку між собою, апеляційний суд приходить до висновку, що у даній дорожньо-транспортній пригоді дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, оскільки він не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, тобто відстані до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру, та скоїв зіткнення з автомобілем Toyota Corolla, державний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, що вказує на вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
З урахуванням вищенаведеного, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що ПДР не він порушував, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи апеляційним судом та повністю спростовуються наявними в матеріалах справи та вищенаведеними доказами.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
При накладенні стягнення, суд першої інстанації, врахувавши характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його майновий та сімейний стан, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, правильно дійшов до висновку про необхідність призначення стягнення у виді штрафу в межах санкції статті, яке буде необхідне і достатнє для його виховання та запобіганню вчиненню нових правопорушень.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування та прийняття нової постанови немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 08.01.2020 року щодо нього - без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького
апеляційного суду І.С. Олексієнко