Справа № 127/31667/19 
Провадження № 33/801/99/2020
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Михайленко А. В.
Доповідач: Сало Т. Б.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2020 року                                                                                    м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 13 січня 2020 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
встановив:
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 січня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень на користь держави з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк один рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 грн 40 коп на користь держави. 
Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а справу закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не дотримано вимог ст. 268 КУпАП, адже судову повістку про виклик до суду він не отримував, а в день винесення постанови приймав участь в іншому судовому засіданні в м. Одесі; при складанні протоколу працівники поліції зазначили в протоколі про адміністративне правопорушення адресу тимчасового проживання в м. Вінниці, так як в той час він перебував у відрядженні, про що ним наголошувалося при складанні протоколу; ним було подано клопотання про направлення справи за підсудністю до м. Одеси, в якому зазначено адресу фактичного проживання, однак, за вказаною адресою судом не було надіслано повістки; працівниками поліції безпідставно зупинено його автомобіль; в той же день він пройшов огляд на стан сп`яніння, за результатами якого встановлено, що він тверезий.
Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить викликати в судове засідання свідків, які перебували з ним в автомобілі, та свідків, які були присутніми під час складення відносно нього протоколу. 
Заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 167987, складеного 14.11.2019 інспектором взводу №1 роти №4 БУПП у Вінницькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Цирканюком Я.С., 14.11.2019 о 10 год 30 хв по вул. Магістратській, 2, в м. Вінниці ОСОБА_1 , 1991 року народження, керував транспортним засобом Mercedes-benz «Sprinter 316 CDI» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.2).
У пункті 2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Під час розгляду справи суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 280 КУпАП з`ясував всі обставини, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
При розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 підтвердив своє небажання проходити медичний огляд з тих підстав, що йому не повідомили про причину зупинки.
Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1  ст. 130 КУпАП України, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі.
Доводи ОСОБА_1 про те, що постанову винесеного у його відсутність, що свідчить про порушення норм КУпАП, якими передбачено обов`язкову присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та без належного повідомлення його про розгляд справи не приймаються апеляційним судом з огляду на наступне.
Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №167987 від 14.11.2019 слідує, що місцем проживання ОСОБА_1 зазначено АДРЕСА_1 (а.с.2).
Дана адреса була зазначена самим правопорушником, який не заперечував проти цього в апеляційній скарзі.
Судові повістки про виклик до суду направлялися на зазначену в протоколі адресу, однак, повернулися на адресу суду із відміткою пошти «інші причини, що не дали змогу виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» (а.с.14,18).
ОСОБА_1 був обізнаний з тим, що в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходилася справа про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що свідчить наявне в матеріалах справи клопотання ОСОБА_1 про направлення матеріалів справи на розгляд за його місцем проживання до м. Одеси. 
Разом з цим, відповідно до ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені  ст. 130 КУпАП можуть також розглядатися за місцем проживання порушників.
Не приймаються до уваги доводи апелянта про те, що суд повторно направив судову повістку за адресою, вказаною в протоколі ( АДРЕСА_1 ), незважаючи на зазначення ним у згаданому клопотанні адреси свого місця проживання (м. Одеса), оскільки відмовляючи у направленні матеріалів справи за підсудністю суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що ОСОБА_1 документально не підтвердив своє проживання чи реєстрацію у м. Одесі.
Цим також спростовуються твердження скаржника про не направлення судом першої інстанції судової повістки за адресою, вказаною в клопотанні ОСОБА_1 про передачу справи для розгляду за територіальною підсудністю до м. Одеси.
ОСОБА_1 не заперечив, що проживав за вказаною в протоколі адресою. Однак, зазначаючи це, іншої адреси він не повідомив, ним не було зазначено про це в протоколі про адміністративне правопорушення та з цього приводу ним не було надано жодного пояснення.
Апеляційний суд звертає увагу, що з моменту отримання судом першої інстанції клопотання про направлення матеріалів справи на розгляд за місцем проживання, ОСОБА_1 не вчинив жодних дій, щоб дізнатися про результат розгляду такого клопотання та про стан розгляду справи, та про бажання приймати участь в судовому засіданні. 
Враховуючи вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка поряд з практикою Європейського Суду з прав людини, є джерелом права в Україні, розумність тривалості провадження повинна оцінюватися у світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади та важливість предмета спору для заявника.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Викладене вище, на думку апеляційного суду, свідчить про свідоме ухилення ОСОБА_1 від участі в розгляді справи з метою уникнення від адміністративної відповідальності шляхом закриття в подальшому справи у зв`язку із закінченням строків притягнення до відповідальності.
Що стосується проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння того ж дня, то такої необхідності у нього не було, так як згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №167987 від 14.11.2019 він притягається до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, яке не пов`язане з перебуванням у стані сп`яніння – за відмову від проходження огляду.
Відхиляються також апеляційним судом доводи апелянта про незаконність зупинки у зв`язку з відсутністю підстав для зупинки транспортного засобу, оскільки це не впливає на наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення, так як у разі незгоди апелянта із зупинкою транспортного засобу він не позбавлений можливості оскаржити дії працівників поліції.
Що стосується клопотання ОСОБА_1 про виклик свідка, заявлене при перегляді апеляційної скарги, то будучи допитаним у судовому засіданні під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 зазначив, що фактично він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у зв`язку із необґрунтованою зупинкою транспортного засобу, тому, у зв`язку із зазначеним, необхідності виклику в судове засідання свідка, який перебував з ним в транспортному засобі та був присутніми під час відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, не має.
Зважаючи на зізнання ОСОБА_1 у відмові проходити медичний огляд на стан сп`яніння і те, що необхідність виклику свідків ОСОБА_1 не мотивовано, потреби у їх виклику немає.
Оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено поліцейським у відповідності до ст. 256 КУпАП, а суд першої інстанції повно, всебічно дослідив обставини вчинення правопорушення та дійшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,
постановив:
Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 13 січня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало