Ухвала
Іменем України 
02 січня 2020 року
м. Київ
справа № 463/9431/19
провадження № 51-6527 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду  у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 25 листопада 2019 року,
 
встановив:
 
Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ухвалою від 14 листопада        2019 року відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у       м. Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР).
Львівський апеляційний суд ухвалоювід 25 листопада 2019 року відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 навказану ухвалу слідчого судді, оскільки зазначена ухвала не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 ставить вимогу про скасування ухвали апеляційного суду і призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. 
Крім того, у мотивувальній частині касаційної скарги ОСОБА_4 вказує на незаконність вказаної ухвали слідчого судді, хоча предметом оскарження є ухвала апеляційного суду, яка перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додану до неї копію судового рішення, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
 
Відповідно до вимог пункту 2 частини 2 статті 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
 
Згідно з вимогами частини 3 статті 307 КПК ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених          пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
Тоді як, положення статті 309 КПК містить вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування.
Оскільки до переліку ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню в апеляційному порядку під час досудового розслідування, що визначений у статті 309 КПК, не входить рішення слідчого судді про відмову у задоволенні скарги особи на бездіяльність уповноважених осіб органу досудового розслідування щодо невнесення відомостей до ЄРДР, то це рішення і не може бути предметом апеляційного оскарження.
Згідно з частиною 4 статті 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Таким чином, апеляційний суд обґрунтовано дійшов висновку, що вказана ухвала слідчого судді апеляційному оскарженню не підлягає, а тому діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону і прийняв законне, належно мотивоване рішення, з яким погоджується і колегія суддів.
Що стосується доводів ОСОБА_4 про порушення правил підсудності при розгляді його скарги, то апеляційний суд правильно зазначив у своєму рішенні про те, що направлення кримінального провадження з одного місцевого суду до іншого вирішується судом апеляційної інстанції при наявності  підстав зазначених у               статті 34 КПК.
Тобто, під час оскарження ухвали слідчого суді особа не може порушувати питання про визначення підсудності його скарги.
Також судом апеляційної інстанції було перевірено підстави для відводу чи самовідводу слідчого судді, при цьому таких підстав не було встановлено.
Крім того, касаційна скарга ОСОБА_4 позбавлена належних доводів на обґрунтування незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали апеляційного суду.
Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 слід відмовити.
На підставі наведеного, керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 25 листопада 2019 року.
            Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                   ОСОБА_2                         ОСОБА_3