ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
15 січня 2020 року           справа №428/9472/19 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді Сухарька М.Г.,
суддів Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу інспектора роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Васильєва Олега Геннадійовича на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 01 листопада 2019 року в справі № 428/9472/19 (головуючий І інстанції Попова О.М., повний текст рішення складено та підписано 01 листопада 2019 року в м. Сватове) за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Васильєва Олега Геннадійовича, Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, визнання незаконною постанову про притягнення до адміністративної відповідальності та її скасування,-

                                                 ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Васильєва Олега Геннадійовича (далі - інспектор, поліцейський, патрульний) та Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції (далі - Управління ПП), в якому просив визнати протиправними дії поліцейського щодо притягнення до адміністративної відповідальності та визнати незаконною постанову від 11.08.2019 серії ДП18 № 671526 про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що ним не порушено Правил дорожнього руху, у той час як оскаржувана постанова не відповідає вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 1-6).
Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 01 листопада 2019 року адміністративний позов задоволено, внаслідок чого визнано протиправними дії інспектора роти № 1 Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції Васильєва О.Г. щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та визнано незаконною постанову серії ДП18 № 671526 від 11.08.19 про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, скасовано постанову серії ДП18 № 671526 від 11.08.19 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП, винесену інспектором роти № 1 Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенантом поліції Васильєвим О.Г. та закрито провадження в справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Не погоджуючись з рішенням суду, інспектор поліції Васильєв О.Г. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що матеріалами справи підтверджено порушення ОСОБА_1 пункту 8.7.3. Правил дорожнього руху, а постанову від 11.08.2019 серії ДП18 № 671526 складено у відповідності до ст.ст. 283, 284 КупАП.
Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, встановила наступне.
Згідно з матеріалами справи 11 серпня 2019 року інспектором роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Васильєвим О.Г. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДП18 № 671526. Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн за вчинення порушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало те, що він, керуючи автомобілем «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , порушив пункт 8.7.3. Правил дорожнього руху, а саме, здійснив проїзд регульованого пішохідного переходу поблизу будинку 2 по вулиці Харківське шосе в м. Полтава на заборонений сигнал світлофора.
Не визнаючи себе винним у вчиненні вказаного порушення та наголошуючи на порушенні відповідачем положень КУпАП, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02 липня 2015 року (далі - Закон № 580-VIII) поліція відповідно до покладених на неї завдань припиняє виявлені адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 затверджено Правила дорожнього руху. Розділом 8 Правил регламентовано регулювання дорожнього руху, у тому числі за допомогою світлофору. Так, відповідно до пп. 8.7.3. сигнали світлофора окремо або у поєднанні можуть дозволяти чи забороняти рух, інформувати про наступну зміну кольору світлофору, дозволяти рух в певному напрямку тощо.
За приписами ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Частиною 1 статті 8 КупАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Відповідно до чистин першої та другої статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127 1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкція).
Пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції встановлено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121 1, 121 2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124 1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132 1, частинами шостою і одинадцятою статті 133 1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (п. 8 розділу ІІІ Інструкції).
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ст. 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.
За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Згідно з частинами 2-3 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За приписами ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Дослідивши наявну в матеріалах справи постанову від 11.08.2019 серії ДП18 № 671526 суд апеляційної інстанції встановив, що додатками до постанови є відео з відеореєстратора «ASPIRING» та з боді-камери ВІ0067, які поліцейський надав до суду першої інстанції разом з відзивом на адміністративний позов на носії CD-диск. Отже, вказані матеріали є належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 73-74 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відеозаписом з реєстратора «ASPIRING» підтверджено, що після ввімкнення забороненого сигналу світлофору, розташованого в межах зони фіксування реєстратора, (позначка часу на відео 15:01:05) три автомобілі не виконали вимог сигналу світлофору та здійснили рух, у зв`язку із чим автомобіль патрульної поліції здійснив виїзд з місця стоянки, та під`їхав безпосередньо до транспортного засобу «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 (позначка часу на відео 15:01:20). Попри те, що впродовж декількох секунд запису третій автомобіль з числа тих, що проїхали на заборонений сигнал світлофору, не перебував безпосередньо в межах зони відеофіксування, на відео чітко видно, що вказаний транспортний засіб не перетнув перехрестя, отже в суду апеляційної інстанції відсутні сумніви щодо ідентифікації автомобіля, яким керував ОСОБА_1 як третього транспортного засобу, що здійснив проїзд регульованого пішохідного переходу на заборонений сигнал світлофора.
Отже, наявність події адміністративного правопорушення як обов`язкової умови притягнення особи до адміністративної відповідальності підтверджена матеріалами справи.
Відеозаписом з боді-камери ВІ0067 підтверджено, що під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності поліцейський діяв відповідно до приписів наведених вище норм КУпАП в частині дотримання процедури розгляду справи та оформлення результату цього розгляду.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції встановив наступне.
Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено порушення позивачем Правил дорожнього руху в частині проїзду регульованого пішохідного переходу на заборонений сигнал світлофора. Поліцейським винесено постанову від 11.08.2019 серії ДП18 № 671526 у відповідності до встановлених КУпАП процесуальних вимог.
Таким чином, матеріалами справи підтверджено обґрунтованість доводів апелянта та хибність висновків суду першої інстанції, яка зумовлена в тому числі наступним. Відповідно до ухвали від 21 жовтня 2019 року відкрито провадження в справі та призначено справу до розгляду на 30 жовтня 2019 року. Повідомлення сторін здійснено засобами поштового зв`язку. Зокрема, поліцейський та Управління ПП отримали поштові відправлення 28.10.2019.
Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. 
Оскільки Управління ПП є суб`єктом владних повноважень, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції не вжито усіх можливих заходів щодо невідкладного повідомлення відповідачів про дату, час та місце судового розгляду, що спричинило затримку в наданні останніми відзиву на позовну заяву разом з усіма наявними доказами. Наведене є підставою для застосування судом апеляційної інстанції п. 4 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України та дослідження доказів, які надійшли до суду першої інстанції після ухвалення оскаржуваного судового рішення.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до вимог ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового.
Керуючись статями 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                   ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу інспектора роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Васильєва Олега Геннадійовича на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 01 листопада 2019 року в справі № 428/9472/19 - задовольнити.
Рішення Сватівського районного суду Луганської області від 01 листопада 2019 року в справі № 428/9472/19 - скасувати.
Прийняти нову постанову.
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Васильєва Олега Геннадійовича, Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, визнання незаконною постанову про притягнення до адміністративної відповідальності та її скасування - відмовити.
Повний текст судового рішення складено та підписано 15 січня 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання колегією суддів і не може бути оскаржена.

Колегія суддів                                                            М. Г. Сухарьок 

                                                                                А. А. Блохін

                                                                                Т. Г. Гаврищук