ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року	Львів	Справа № 461/3761/19 пров. № А/857/750/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.
суддів:                                                                      Заверухи О.Б., Ніколіна В.В.,
за участю секретаря судових засідань –                     Ратушної М.І.
представника позивача –                                            Когут Л.І., Нікітчин Т.М.,
представника відповідача –                                       Романа Н.О.,
розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області на рішення Галицького районного суду м. Львова  від 26 листопада 2019 року (головуючий суддя: Зубачик Н.Б., місце ухвалення - м. Львів, дата складення повного тексту рішення – 29.11.2019) у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Лорелея» до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Львівська міська рада про визнання протиправними дій та скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, –
встановив:
Приватне підприємство «Лорелея», 23.05.2019 звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Романа Н.О. та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 13.02.2019 (виконавче провадження № 57942722) з виконання виконавчого листа № 461/4381/13-а від 05.07.2017 виданого Галицьким районним судом м. Львова.
Обґрунтовує позов тим, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки не було отримано від боржника документа, який дає право або на підставі якого у державного виконавця з`являється право на винесення постанови про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним, фактичним виконанням рішення суду, що порушує права стягувача у виконавчому провадженні. Також, вказує на безпідставне винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 13.02.2019, у зв`язку з направленим інформаційного листа Департаменту містобудування (управління земельних ресурсів). Крім цього, державним виконавцем не було отримано пояснення від боржника-юридичної особи щодо невиконання рішення суду відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.12.2018.
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 26 листопада 2019 року позов задоволено повністю.
Із цим судовим рішенням не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає таке є необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, покликається на те, що на виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 05.07.2017 у справі № 461/4381/13-а, боржник – Львівська міська рада, підготувала два проекти ухвал. Ці проекти ухвал розглядалися  на пленарному засіданні міської ради 24.01.2019, за результатами голосування, прийнято ухвалу «Про відмову ПП «Лорея» у продовженні терміну оренди земельних ділянок на пл. Підкови, 3 та просп. Шевченка, 7-9» у м. Львові. Оскільки, на пленарному засіданні Львівської міської ради 24.01.2019, розглядалися проекти ухвал, зокрема, і «Про продовження ПП «Лорея» терміну оренди земельних ділянок на АДРЕСА_1 . Підкови, 3 та просп. Шевченка, 7-9», однак такі не набрали необхідної кількості голосів депутатського корпусу, винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 13.02.2019 АСВП № 57942722 є правомірним.
Позивачем, 02.03.2020 подано відзив, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Представником відповідача, 03.03.2019 подано клопотання про заміну сторони відповідача, у зв`язку з ліквідацією Головного територіального управління юстиції у Львівській області.  Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки спірні правовідносини допускають правонаступництво, необхідно замінити Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області на її правонаступника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області.
Представник відповідача Роман Н.О., у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, пояснення надав аналогічні викладеним в апеляційній скарзі. Просить апеляційну скаргу задовольнити, а судове рішення скасувати.
Представники позивача Когут Л.І., Нікітчин Т.М., у судовому засіданні апеляційну скаргу не визнали, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Представник третьої особи, у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, його участь в судовому засіданні обов`язковою не визнавалась. Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача та представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Романа Н.О. закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 461/4381/13-а, виданого 05.07.2017 Галицьким районним судом м. Львова.
Оскаржувана постанова винесена у виконавчому провадженні щодо виконання судового рішення Галицького районного суду м. Львова від 11.04.2017 у справі № 461/4381/13-а, якою позов ПП «Лорелея» до Львівської міської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання до вчинення дій задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Львівської міської ради в частині не вчинення дій, спрямованих на продовження: договору оренди (нова редакція) земельної ділянки площею 92,0 кв. м. за адресою: м. Львів, пл. Підкови, 3, укладеного 24.05.2002 року між Приватним підприємством «Лорелея» та Львівською міською радою; договору оренди (нова редакція) земельної ділянки площею 99, кв. м. за адресою м. Львів, пр-т Шевченка, 7-9, вчиненого 24.05.2002 між Приватним підприємством «Лорелея» та Львівською міською радою. Зобов`язано Львівську міську раду підготувати проект рішення щодо продовження: договору оренди (нова редакція) земельної ділянки площею 92,0 кв. м. за адресою: м. Львів, пл. Підкови, 3, укладеного 24.05.2002 року між Приватним підприємством «Лорелея» та Львівською міською радою; договору оренди (нова редакція) земельної ділянки площею 99, кв. м. за адресою м. Львів, пр-т Шевченка, 7-9, вчиненого 24.05.2002 між Приватним підприємством «Лорелея» та Львівською міською радою.
Постанова Галицького районного суду м. Львова від 11.04.2017 набрала законної сили, 05.07.2017 видано виконавчий лист.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити, оскільки прийняття Львівською міською радою ухвали № 4623 від 24.01.2019р. «Про відмову ПП «Лорелея» у продовженні терміну оренди земельних ділянок на пл. І. Підкови, 3 та просп. Т. Шевченка, 7-9» не є виконанням судового рішення, а зазначення в оскаржуваній постанові про те, що підставою закінчення виконавчого провадження є фактичне виконання в повному обсязі рішення суду, згідно з виконавчим документом з посиланням на п. 9 ч. 1   ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», є безпідставним.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне. 
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону , а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Статтею 3 Закону № 1404-VIII встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 1-1) судові накази; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; 3) виконавчих написів нотаріусів; 4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; 6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; 8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; 9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.
Відповідно до ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Згідно із частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
За змістом п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону № 1404-VIII за рішенням, за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що спірним у розглядуваній справі є обґрунтованість прийняття державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням боржником – Львівською міською радою, рішення у справі № 461/4381/13-а.
Перевіряючи доводи апелянта щодо фактичного виконання боржником – Львівською міською радою, судового рішення у справі № 461/4381/13-а, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідачем постанова про закінчення виконавчого провадження № 57942722 від 13.02.2019 винесена правомірно з огляду на наступне. 
Так, постановою Галицького районного суду м. Львова від 11.04.2017 у справі № 461/4381/13-а, позов ПП «Лорелея» до Львівської міської ради задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Львівської міської ради в частині не вчинення дій, спрямованих на продовження: договору оренди (нова редакція) земельної ділянки площею 92,0 кв.м. за адресою: м. Львів, пл. Підкови, 3, укладеного 24.05.2002 року між Приватним підприємством «Лорелея» та Львівською міською радою; договору оренди (нова редакція) земельної ділянки площею 99, кв. м. за адресою м. Львів, пр-т Шевченка, 7-9, вчиненого 24.05.2002 між Приватним підприємством «Лорелея» та Львівською міською радою. 
Зобов`язано Львівську міську раду підготувати проект рішення щодо продовження: договору оренди (нова редакція) земельної ділянки площею 92,0 кв. м. за адресою: м. Львів, пл. Підкови, 3, укладеного 24.05.2002 року між Приватним підприємством «Лорелея» та Львівською міською радою; договору оренди (нова редакція) земельної ділянки площею 99, кв. м. за адресою м.Львів, пр-т Шевченка, 7-9, вчиненого 24.05.2002 між Приватним підприємством «Лорелея» та Львівською міською радою.
Старшим державним виконавцем  Романом Н.О., розглянувши заяву директора ПП «Лорея» про виконання виконавчого листа № 461/4381/13-а, який видано 05.07.2017 Галицьким районним судом м. Львова, 20.12.2019 відкрито виконавче провадження.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що Львівською міською радою на виконання постанови Галицького районного суду м. Львова від 11.04.2017 у справі № 461/4381/13а підготовлено проекти ухвали, зокрема:
-          «Про продовження ПП «Лорелея» терміну оренди земельних ділянок на АДРЕСА_2 , 3 та АДРЕСА_3 . Шевченка, 7-9»;
-          «Про відмову ПП «Лорелея» у продовженні терміну оренди земельних ділянок на АДРЕСА_1 . І. Підкови, 3 та АДРЕСА_4 . Т. Шевченка, 7-9».
Вказані проекти ухвали, розглядалися Львівською міською радою на пленарному засіданні 24.01.2019. 
Однак, за результатами голосування, більшістю голосів, міська рада прийняла ухвалу «Про відмову ПП «Лорелея» у продовженні терміну оренди земельних ділянок на пл. І. Підкови, 3 та просп. Т. Шевченка, 7-9», за результатами поіменного голосування, усього проголосували 54 депутати, з них: «за» - 40, «проти» - 0, «утрималось» - 1, «не голосувало» - 13. Щодо проекту ухвали «Про продовження ПП «Лорелея» терміну оренди земельних ділянок на пл. І. Підкови, 3 та просп. Т. Шевченка, 7-9», усього проголосували 54 депутати, з них: «за» - 1, «проти» - 12, «утрималось» - 11, «не голосувало» - 30 (а. с. 127-132).
Суд апеляційної інстанції зауважує, що постановою Галицького районного суду м. Львова від 11.04.2017 у справі № 461/4381/13а лише зобов`язано Львівську міську раду підготувати проект рішення щодо продовження договору оренди земельних ділянок за адресою м. Львів, пл. Підкови, 3 та м. Львів, пр-т Шевченка, АДРЕСА_5 .
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що такий проект був підготовлений та винесений на голосування на пленарному засіданні 24.01.2019. 
Отже, на думку суду апеляційної інстанції, дії щодо підготовки проекту ухвали та винесення такої на голосування на пленарному засіданні Львівської міської радої, є належними  діями по виконанню судового рішення Галицького районного суду м. Львова від 11.04.2017. 
Крім цього, суд апеляційної інстанції, зазначає, що факт негативного голосування депутатським корпусом Львівської міської ради, за проект ухвали «Про продовження ПП «Лорелея» терміну оренди земельних ділянок на АДРЕСА_2 Підкови, 3 та АДРЕСА_4 . Т. Шевченка, 7-9», не може свідчити про не виконання постанови у справі  № 461/4381/13-а, оскільки вказаним судовим рішення зобов`язано лише підготувати проект рішення щодо продовження договору оренди земельних ділянок за адресою м. Львів, пл. Підкови, 3 та м. Львів, пр-т Шевченка, 7-9, інших дій зобов`язального характеру на Львівську міську раду, постановою Галицького районного суду м. Львова від 11.04.2017 у справі № 461/4381/13-а, покладено не було.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову, оскільки Львівською міською радою, виконано постанову Галицького районного суду м. Львова від 11.04.2017 № 461/4381/13-а. Отже,  постанова про закінчення виконавчого провадження № 57942722 від 13.02.2019 винесена Романом Н.О., у відповідності п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII (фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом), на підставі та в межах повноважень наданих державному виконавцю, у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, а тому є законною.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при задоволенні  позову допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття постанови про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст. ст. 52, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд –
постановив:
апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області задовольнити.  
Рішення Галицького районного суду м. Львова від 26 листопада 2019 року у справі № 461/3761/19 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	О. Б. Заверуха 	
 	 	В. В. Ніколін  	
Повне судове рішення складено 03.03.2020.