УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 718/1262/19
провадження № 61-204ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О.,                        Журавель В. І. розглянувшикасаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернівецького апеляційного суду від 19 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької обласної державної адміністрації, третя особа - Кіцманська районна державна адміністрація про визнання незаконним та скасування рішення органу державної виконавчої влади,
ВСТАНОВИВ:
У 2019 році ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просить визнати незаконним та скасувати розпорядження Чернівецької обласної державної адміністрації від 26 червня 2017 року за № 450-р «Про включення земельної ділянки водного фонду до переліку земельних ділянок державної власності для подальшого продажу їх права оренди на земельних торгах». 
Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від                                                01 листопада 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. 
Заборонено Чернівецькій обласній державній адміністрації вчиняти будь-які дії і приймати будь-які рішення щодо земельної ділянки з цільовим призначенням - для рибогосподарських потреб, яка розташована у селі Южинець Кіцманського району Чернівецької області, в тому числі: передавати і здійснювати продаж права оренди на торгах, виступати замовником (розробником) виготовлення документації із землеустрою земельної ділянки, проводити державну реєстрацію, внесення відомостей (змін до них) у системі Державного земельного кадастру щодо земельних ділянок, які утворились внаслідок поділу із земельної ділянки кадастровий номер 7322589700:02:002:0232, площею 54,6531 га.
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 19 грудня 2019 року ухвалу Кіцманськогорайонного суду Чернівецької області від 01 листопада 2019 року скасовано. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.
Суд першої інстанції виходив з того, що наявність доказів на підтвердження вимог заяви дають підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до ускладнення або унеможливлення виконання судового рішення.
Апеляційний суд скасовуючи ухвалу виходив з того, що  ОСОБА_1 не надала доказів про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Посилання позивача на рішення відповідача про здійснення поділу земельної ділянки не є достатньою підставою для забезпечення позову, судове рішення у випадку задоволення позову за своєю суттю не підлягає примусовому виконанню. 
31 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулась з касаційною скаргою до Верховного Суду у якій просить скасувати постанову Чернівецького апеляційного суду від 19 грудня 2019 року, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права.
Касаційна скарга подана у передбачений частиною першою статті 390 ЦПК України строк та відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
У відповідності до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.
Пункт 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України передбачає, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.
Згідно з частиною першою, другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні заяви, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для забезпечення позову у справі шляхом заборони проводити будь-які дії щодо спірної земельної ділянки, оскільки заходи забезпечення позову вживаються, щоб запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення суду, в той час як можливе рішення про задоволення позову у цій справі не підлягає примусовому виконанню, що виключає необхідність забезпечення позову. 
Доводи касаційної скарги не спростовують таких висновків суду. 
З огляду на викладене у відкритті касаційного провадження належить відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судами першої та апеляційної інстанцій норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.
Керуючись пунктом 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої, частинами п`ятої та шостої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду.
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Чернівецького апеляційного суду від 19 грудня 2019 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Чернівецької обласної державної адміністрації, третя особа - Кіцманська районна державна адміністрація про визнання незаконним та скасування рішення органу державної виконавчої влади.
Копію ухвали, касаційну скаргу та додані до неї матеріали направити особі, яка подала скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                           М. М. Русинчук
                                                                                                                       Н. О. Антоненко
В. І. Журавель