ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

19 лютого 2020 року 	м. Дніпро	справа № 191/4030/19(2-а/191/44/19)	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Шлай А.В. (доповідач),
                               суддів:  Прокопчук Т.С., Кругового О.О.,     
за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області (суддя Твердохліб А.В.) від 08 січня 2020 р. в адміністративній справі № 191/4030/19 за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції Боднарюка Олександра Васильовича, про визнання протиправною та скасування постанови, - 

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову постанову серії ДПО 18 № 601344 про притягнення його до адміністративної відповідальності за статтею 132-1 КУпАП за порушення підпункту 22.5 Правил дорожнього руху. В обґрунтування позовних вимог позивач вказував на відсутність підтвердження обставини порушення підпункту 22.5 ПДР, оскільки відповідачем не було здійснено вимірів габаритних параметрів керованого позивачем комбайну.
Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 січня 2020 р. у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позов. Скаржник вказує, що суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що відповідач фактично не здійснював будь-який вимір габаритних параметрів керованого ним комбайну, а безпідставно зазначив на власний розсуд  ширину комбайну понад 2,6 метри.
Відзив на апеляційну скаргу від відповідача до суду першої інстанції не надходив.
У судове засідання сторони, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, до суду не прибули.
Скаржник  просив розглянути справу без його участі.
Відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
На підставі частини 4 статті 229 цього ж Кодексу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку із неявкою сторін.
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Крім того, перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом першої інстанції встановлено, що поліцейським взводу № 1 роти № 4 батальйону управління патрульної поліції в Чернівецькій області Боднарюк О.В. 18.10.2019 року винесено постанову серії ДПО 18 № 601344 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, а саме: водій транспортного засобу BOURGOIN В610, державний номер НОМЕР_1 , в Чернівецькій області а/д м-19, 405 км рухався на транспортному засобі шириною понад 2,6 метрів та не маючі відповідного дозволу на участь у дорожньому русі, чим порушив пункт 22.5 ПДР. Суд першої інстанції, оглянувши у судовому засіданні доданий до матеріалів справи відеозапис фіксації керування ОСОБА_1 транспортним засобом BOURGOIN В610 д/н НОМЕР_1 , за обставин, викладених поліцейським 1-го взводу роти 4 БУПП департаменту патрульної поліції в Чернівецькій області сержанта поліції Боднарюк О. В. у постанові Серії ДПО18 № 601344 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 132-1 КУпАП, також встановив, що ОСОБА_1 погоджувався з правопорушенням, згодний був сплатити штраф, питав на який рахунок сплачувати.
Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували факт керування транспортним засобом шириною до 2.6 м або наявність відповідного дозволу, котрі спростовували б вчинення адміністративного правопорушення; наявні в справі докази в сукупності повністю підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог пункту 22.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ст.132-1 КУпАП.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 72 Кодексу адміністративного судочинства України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (стаття 73 Кодексу адміністративного судочинства України). Речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи (Стаття 96 Кодексу адміністративного судочинства України). Крім того, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет) (стаття 99 Кодексу адміністративного судочинства України).
Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) також визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини 1 статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, у тому числі, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 132-1 Кодексу. Частиною 2 зазначеної статті КУпАП визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до частини 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Як вбачається зі змісту спірної постанови, позивач керував транспортним засобом BROURGOIN B610. Зазначений транспортний засіб є зернозбиральним комбайном, інформація про технічні характеристики якого міститься у загальному доступі в мережі Інтернет (https://www.ltvberlin.com). Загальна довжина комбайну складає 9,50 м., загальна ширина зі складеною жаткою - 3,40 м., загальна висота - 4,20 м.
За приписами п. 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. 
Частиною 2 статті 29 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Комбайн, на якому рухався позивач, перевищує габарити, зазначені у п. 22.5 Правил дорожнього руху, тому для його участі у дорожньому руху позивач повинен мати відповідний дозвіл.
Колегія суддів вважає, що позивач, як водій спеціальної техніки, зобов`язаний бути обізнаним як про габарити  комбайну, так і про обмеження руху, встановленого нормативно - правовими актами. Його доводи про відсутність результатів замірів інспектором поліції габаритів комбайну є неспроможними та свідчать про намагання уникнути відповідальності. На переконання колегії суддів, керування спеціальною технікою на дорогах загального користування, зважаючи на встановленні законодавством обмеження, вимагає від водіїв неухильного дотримання Правил дорожнього руху з метою забезпечення безпеки інших учасників дорожнього руху.  
Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.          
Зважаючи на те, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, оскаржене рішення суду першої інстанції скасуванню не підлягає. Апеляційна скарга  має бути залишена без задоволення у зв`язку з тим, що наведені в ній доводи не знайшли свого підтвердження при її розгляді. 
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 січня 2020 р. в адміністративній справі № 191/4030/19  - залишити без змін.
                    Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 19 лютого 2020 р. і касаційному оскарженню не підлягає, відповідно до частини 3 статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий