П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

19 лютого 2020 р.	м.Одеса	Справа № 400/2016/19	
Головуючий в 1 інстанції: Устинов І. А.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,
суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання Цандура М.Р.,
представників позивача Самойлова А.М. та Драник Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року, (суддя Устинов І.А., м. Миколаїв, повний текст рішення складений 16 вересня 2019 року) по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вознесенський коньячний завод» до Головного управління ДФС у Миколаївській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-
В С Т А Н О В И В:
04 липня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вознесенський коньячний завод» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 18 квітня 2019 року №00026715205 про застосування до ТОВ «Вознесенський коньячний завод» фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 27 833 грн. 34 коп.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року адміністративний позов ТОВ «Вознесенський коньячний завод» був задоволений. Скасовано податкове повідомлення-рішення, винесене Головним управлінням ДФС у Миколаївській області від 18.04.2019 року №00026715205 про застосування до ТОВ «Вознесенський коньячний завод» фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 27 833 грн. 34 коп. (двадцять сім тисяч вісімсот тридцять три грн. 34 коп.). Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, код ЄДРПОУ 39394277) на користь ТОВ «Вознесенський коньячний завод» судовий збір в розмірі 1921,00грн., сплачений платіжним дорученням №73 від 02.07.2019р.
Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням ГУ ДФС у Миколаївській області подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позову ТОВ «Вознесенський коньячний завод».
В доводах апеляційної скарги зазначається, що факти, викладені в акті перевірки, ґрунтуються на наявних доказах про порушення ТОВ «Вознесенський коньячний завод» норм діючого законодавства, а податкове повідомлення-рішення від 18.04.2019 року №00026715205 прийнято обґрунтовано та правомірно.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що судом першої інстанції прийнято рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апелянта є безпідставними, у зв`язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї представників позивача Самойлова А.М. та Драник Т.О., вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Головним управлінням ДФС у Миколаївській області 18.04.2019 року винесено податкове повідомлення-рішенням №00026715205, яким до ТОВ «Вознесенський коньячний завод» застосовано фінансові санкцій у вигляді штрафу у розмірі 27 833 грн. 34 коп. за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, визначених статтею 201, та згідно зі статтею 120-1 Податкового кодексу України (далі – ПК України).
Підставою прийняття вказаного рішення слугував акт від 04.04.2019 р. №160/14-29-52-05- 16/40404385 камеральної перевірки щодо своєчасності реєстрації податкових накладних ТОВ «Вознесенський коньячний завод» за січень 2019 року, складений Вознесенським управлінням ГУ ДФС у Миколаївській області.
Так, Вознесенським управлінням ГУ ДФС у Миколаївській області встановлено, що ТОВ «Вознесенський коньячний завод» порушило строки реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за січень 2019 року на суму ПДВ 145 000,00 строком до 15 календарних днів і на суму 66 666,66 грн. строком від 16 до 30 календарних днів.
Позивач отримав податкове повідомлення-рішення 24.04.2019 року поштовим зв`язком, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення.
Ознайомившись із даним рішенням позивач не погодившись з ним, та 25.04.2019 року подав скаргу за №44/04 на відповідне рішення до Державної фіскальної служби України, в якій позивач просив скасувати таке рішення, оскільки своєчасно зареєструвати податкові накладні за січень 2019 року не було можливості в зв`язку із форс-мажорними обставинами, що підтверджується сертифікатом регіональної Торгово-промислової палати Миколаївської області №4800-19-0109 від 01.03.2019 р. (а.с. 12).
Рішенням ДФС України про результати розгляду скарги від 20.06.2019 за №28408/6/99-99-11-06-01-25 було відмовлено у скасуванні оскаржуваного рішення. Рішення ДФС мотивоване тим, що позивач порушив строки реєстрації податкових накладних та надано з цього приводу роз`яснення, а щодо форс-мажорних обставин, як вважає позивач, не було надано оцінки.
Не погодившись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Задовольняючи адміністративний позов ТОВ «Вознесенський коньячний завод» та, скасовуючи спірне податкове повідомлення-рішення від 18.04.2019 року №00026715205 суд першої інстанції дійшов висновку про відсутності протиправності (вини) з боку позивача в порушенні строків реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за січень 2019 року на суму ПДВ 145 000,00 строком до 15 календарних днів і на суму 66 666,66 грн. строком від 16 до 30 календарних днів. Адже наявність форс-мажорних обставин звільняє позивача від притягнення до відповідальності за вчинення податкового правопорушення.
Колегія суддів такий висновок суду першої інстанції вважає правильним з огляду на те, що матеріалами справи підтверджено, що 29.12.2018 року було здійснено перереєстрацію корпоративних прав (зміна власників та керівництва) ТОВ «Українська сировина», яке є єдиним учасником ТОВ «Вознесенський коньячний завод». Вказана перереєстрація щодо зміни власника і адреси підприємства здійснена 29.12.2018 року реєстратором Прошкіним О.В. КП «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» Подільського району міста Києва.
Внаслідок цієї реєстрації змін складу учасників та керівника ТОВ «Українська сировина» відбулось також подальша перереєстрацієя корпоративних прав ТОВ «Вознесенський коньячний завод».
Вважаючи такі дії реєстратора та третіх осіб протиправними 05.01.2019 року директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Вознесенський коньячний завод» ОСОБА_1 звернувся із заявою до правоохоронних органів про вчинення злочину.
За вказаною заявою 05.01.2019 року Вознесенським відділом поліції ТУ НП в Миколаївській області відкрито кримінальне провадження №12019150190000074 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, що підтверджується витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 13).
Дані протиправні дії призвели до того, що в період з 29.12.2018 р. по 18.02.2019 р. включно у позивача було фактично заблоковано ведення господарської діяльності (зупинено виробництво, обіг коштів, рух активів, виконання зобов`язань, ведення бухгалтерського обліку, складання і направлення звітності тощо), що в свою чергу не дало змогу своєчасно зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних за січень 2019 року.
14.02.2019 р. позивач листом за вих.. № 05/01 повідомив Головне управління ДФС у Миколаївській області Вознесенське управління про дані противоправні дії з проханням не застосовувати санкції, які передбачені чинним законодавством України, до моменту прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні та відновлення повноцінного функціонування підприємства.
На вказане звернення Вознесенське управління ДФС надало відповідь за №314/14-29-52-05 від 07.02.2019 року про відсутність підстав щодо незастосування санкцій до позивача. Виходячи зі змісту вказаного вище листа, позивачу з боку податкового органу не було роз`яснено порядок звернення із заявою про тимчасове відтермінування подання звітності, реєстрації податкових накладних, сплати податків та оскарження рішень податкових органів, передбачений Порядком застосування норм статті 102 глави 9 розділу 11 Податкового кодексу України, затвердженому наказом Міністерства фінансів України №861 від 20.10.2017 року, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 10.11.2017 року за №1373/31241.
В зв`язку з цим Товариство звернулось із відповідними заявами до регіональної Торгово-промислової палати Миколаївської області і за наслідком їх розгляду отримало сертифікат №4800-19-0109 від 01.03.2019 року про наявність форс-мажорних обставин в період з 29.12.2018 року по 18.02.2019 року, які унеможливили виконання підприємством у встановлені законодавством терміни адміністрування податку на додану вартість, в тому числі реєстрацію податкових накладних за січень 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що в даному випадку наявність форс-мажорних обставин є підставою для звільнення позивача від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, оскільки у товариства була відсутня технічна можливість для своєчасної реєстрації податкових накладних. При чому позивач вживав всіх можливих заходів з якнайшвидшого відновлення можливості електронного обміну документами з контролюючим органом.
Так, відповідальність за порушення термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також допущення помилок, при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної передбачено статтею 1201 Податкового кодексу України.
Згідно з пунктом 120 1 вказаної статті порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів:
20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.
Разом з тим, аналізуючи вказану норму в сукупності з пунктом 1201.2 статті 120 Податкового кодексу України, яким передбачено, що відсутність з вини платника реєстрації податкової накладної, що підлягає наданню покупцю - платнику податку на додану вартість, та розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 180 календарних днів з дати їх складання тягне за собою накладення на платників податку, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 50 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податковій накладній/розрахунку коригування, слід зробити висновок про те, що застосування до платника наслідків несвоєчасної реєстрації податкової накладної, передбаченої статтею 120 Податкового кодексу України, можливе лише за наявності його вини.
Крім того колегія суддів вважає за необхідне наголосити на тому, що згідно п. 109.1. ст. 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Таким чином апеляційний суд, як і суд першої інстанції, дійшов висновку, що наявність форс-мажорних обставин фактично позбавили позивача можливості своєчасно зареєструвати податкові накладні за січень 2019 року, і це не залежало від його волі, а відтак відсутня вина та протиправність у несвоєчасній реєстрації податкових накладних, що виключає застосування податковим органом вказаних штрафних санкцій, з огляду на вищевикладений п. 109.1. ст. 109 ПК України.
Наведене також відповідає практиці застосування норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (підписантом і учасником якої є Україна, надалі - Конвенція) Європейським судом з прав людини.
Так, частиною другою статті 6 Конвенції визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
Європейським судом з прав людини у рішенні від 23 липня 2002 року «Справа «Компанія Вестбергатаксі Актіеболаг» та Вуліч проти Швеції» зазначено, що загальний характер правових норм, які регулюють питання податкових штрафів, та мета стягнення, яке має водночас і запобіжний, і каральний характер, з достатньою очевидністю вказують на те, що - для цілей статті 6 Конвенції - заявники обвинувачувалися в кримінальному правопорушенні.
Отже у справі «Компанія «Вестбергатаксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» було застосовано третій критерій тесту Енгеля для визначення випадків, коли йдеться про кримінальне обвинувачення, у розумінні Конвенції, а саме - критерій правових наслідків для адресата.
Таким чином Європейський суд з прав людини розцінює податкові правопорушення, як різновид кримінального обвинувачення для цілей застосування Конвенції.
Передбачені статтею 1201 Податкового кодексу України штрафи, за своєю тяжкістю та каральним характером, цілком відповідають санкціям, притаманним для застосування за кримінальні правопорушення, відтак наявні всі підстави для застосування частин другої статті 6 Конвенції, яка, у свою чергу, унеможливлює притягнення до відповідальності особи за відсутності вини.
Слід наголосити на тому, що частинами 1 та 2 статті 2 КАС України установлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень збоку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію не довів та не обґрунтував.
У зв`язку з цим, за результатом апеляційного розгляду даної справи колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення, винесене Головним управлінням ДФС у Миколаївській області від 18.04.2019 року №00026715205 про застосування до ТОВ «Вознесенський коньячний завод» фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 27 833 грн. 34 коп. не ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та прийняте без урахування усіх фактичних обставин, з порушенням прав позивача.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову ТОВ «Вознесенський коньячний завод».
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, апеляційна скарга Головного управління ДФС у Миколаївській області задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 292, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційного суду, або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Головуючий суддя-доповідач                                        В.О.Скрипченко

Суддя                                                                                І.П.Косцова

Суддя                                                                                Ю.В.Осіпов

Повне судове рішення складено 21 лютого 2020 року