Справа №  752/26955/18	 	 	 	Головуючий у І інстанції  Єсауленко М.В.	
Провадження №  33/824/940/2020	 	 	 	Доповідач у 2 інстанції  Шроль В.Р.	
 
П О С Т А Н О В А
30 січня 2020 року                                                                                 м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду Шроль В.Р., розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Голосіївського  районного суду м. Києва від 22 лютого 2019 року, якою 
 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований у АДРЕСА_2 , працюючого у КП "Київпастранс" Тролейбусне ремонтно-експлуатаційне депо №3 слюсарем з ремонту рухомого складу,
 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП у вигляді  штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 384 грн. 20 коп. судового збору,
 
  В С Т А Н О В И В :
 
За постановою, ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що він 16.11.2018р. о 04 год. 45 хв. керував транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ 2109», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві у стані алкогольного сп`яніння.
На зазначену постанову особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, подана апеляційна скарга з клопотанням про поновлення пропущеного строку на її подання.
 
Розглянувши клопотання, вважаю, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
 
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, а апеляційна скарга, подана після закінчення встановленого строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
 
Як вбачається з матеріалів справи, постанова судді Голосіївського районного суду м. Києва винесена 22 лютого 2019 року, а апеляційна скарга подана до місцевого суду 22 січня 2020року, тобто з пропуском 10-ти денного строку на апеляційне оскарження.
 
Клопотання ОСОБА_1 мотивовано тим, щоз матеріалами справи та постановою він ознайомився лише 14 січня 2020 року, при цьому факт розгляду справи за його участю не заперечує. 
 
 З матеріалів справи вбачається, що  ОСОБА_1 в суді першої інстанції приймав участь, та надавав відповідні пояснення. 
 
З період 22.02.2019 по 22.01.2020, тобто на протязі 11 місяців, заходів для оскарження постанови судді  особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, не вживалося.
 
Згідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974 256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).
 
У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03).
 
 У матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що існували поважні причини, які б перешкоджали ОСОБА_1   в розумні інтервали часу вжити заходів для того, що б дізнатися про стан відомого йому провадження, та оскаржити судове рішення у апеляційному порядку.
 
 З урахуванням викладеного, вважаю, що наведені у клопотанні причини не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження і відсутні підстави для втручання у принцип правової визначеності судового рішення.
 
Таким чином, апеляційна скарга не містить доводів про існування об`єктивних поважних причин, які б перешкоджали особі, яка притягується до адміністративної відповідальності,  в строк, визначений законом, ознайомитися із судовим рішенням та оскаржити його  у апеляційному порядку. 
 
За таких обставин у задоволенні клопотання слід відмовити, а апеляційну скаргу  повернути особі, яка її подала.
 
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Відмовити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського  районного суду м. Києва від 22 лютого 2019 року.
 
Апеляційну скаргу на постанову судді Голосіївського  районного суду м. Києва від 22 лютого 2019 року щодо ОСОБА_1 повернути особі, яка її подала.
 
Суддя                                                                                               В. Р. Шроль