ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" лютого 2020 р.           Справа№ 910/14097/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Коробенка Г.П.
суддів:            Козир Т.П. 
          Агрикової  О.В. 

розглянувши у письмовому провадженні 
апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрпластік"
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.12.2019 
про повернення зустрічної позовної заяви Публічного акціонерного товариства "Укрпластік"
у справі   №910/14097/19 (суддя Шкурдова Л.М.)
за позовом Акціонерного товариства "Таскомбанк"
до Публічного акціонерного товариства "Укрпластік "                    
про стягнення 3  058  854,06 євро,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2019   у справі №910/14097/19 зустрічну позовну заяву повернуто Публічному акціонерному товариству "Укрпластік" на підставі частини шостої статті 180 ГПК України.
Ухвала мотивована тим, що зустрічний позов поданий з порушенням строку, встановленого частиною першою статті 180 ГПК України. 
Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду, Публічне акціонерне товариство "Укрпластік" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.12.2019   у справі №910/14097/19 та передати справу на розгляд до суду першої інстанції.
Підставою для скасування ухвали скаржник зазначив порушення норм процесуального права, зокрема, статті 180 ГПК України. При  цьому скаржник зазначив, що із зустрічним позовом останній звернувся на стадії підготовчого провадження відповідно до частини третьої статті 46, статті 180 ГПК України. Крім того, скаржник вказував на те, що у відповідності до частини другої статті 119 ГПК України встановлений судом строк може бути продовжений також з ініціативи суду. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укрпластік" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.12.2019. Постановлено здійснювати апеляційний перегляд оскаржуваного судового рішення без участі учасників справи в порядку письмового провадження.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.
В провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться позовна заява Акціонерного товариства "Таскомбанк" до Публічного акціонерного товариства "Укрпластик" про стягнення 3058854,06 євро, з яких 2989194,98 євро простроченої заборгованості за тілом кредиту, 58815,11 євро відсотків, 10843,97  євро пені. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов кредитного договору № НК1583 від 11.09.2017.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2019 відкрито провадження у справі №  910/14097/19 та призначено підготовче засідання у справі. Зокрема, даною ухвалою встановлено відповідачу строк на подання відзиву - 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі №  910/14097/19.
Ухвалу про відкриття провадження у даній справі Публічне акціонерне товариство "Укрпластик" отримало 04.11.2019, що підтверджується наявним в матеріалах справи  рекомендованим повідомленням про вручення. 
Отже, строк на подання відзиву становив до 19.11.2019 включно. 
19.11.2019 відповідач засобами поштового зв`язку направив на адресу місцевого господарського суду письмовий відзив на позовну заяву.
18.12.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла зустрічна позовна заява Публічного акціонерного товариства "Укрпластик" до Акціонерного товариства "Таскомбанк" про визнання недійсним кредитного договору. 
Права та обов`язки учасників справи визначені у статті 42 ГПК України. Згідно з пунктом 3 частини другої статті 46 ГПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.
Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 180 ГПК України відповідач має право пред`явити позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 8 частини другої статті 176 ГПК України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначається строк для подання відзиву на позов.
Відповідно до частини восьмої статті 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.
  Таким чином, враховуючи, що відповідач отримав ухвалу суду першої інстанції про відкриття провадження у справі 04.11.2019, строк для подання відзиву, а відтак і зустрічної позовної заяви, закінчився 20.11.2019. Відзив відповідачем подано до суду 19.11.2019.  Проте, із зустрічним позовом у цій справі відповідач звернувся лише 18.12.2019, тобто з порушенням вказаного строку, не зазначивши причини пропуску цього строку, за відсутності клопотання про його поновлення або продовження.
  При цьому звернення з зустрічним позовом до суду на стадії підготовчого провадження, однак поза межами встановленого частиною восьмою статті 165 ГПК України строку для подання відзиву, не свідчить про дотримання учасником справи вимог статей 46, 180 ГПК України, у зв`язку з чим відповідні посилання скаржника суд відхиляє.
Разом з цим згідно з пунктом 6 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Відповідно до статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Частинами першою, другою статті 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Таким чином пропущений процесуальний строк може бути поновлений лише за заявою учасника справи у разі, якщо суд визнає наведені причини пропуску цього строку поважними, в той час як продовжити встановлений процесуальний строк суд має право також із власної ініціативи, однак у цьому разі відповідне продовження строку може мати місце лише до його закінчення.
Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.02.2019 у справі №  922/1161/18.
З огляду на викладене, враховуючи, що з клопотанням про поновлення строку на звернення із зустрічною позовною заявою відповідач до суду не звертався, причини пропуску встановленого строку не навів, а також не повідомляв про необхідність продовження строку для подання зустрічного позову, з зустрічним позовом звернувся вже після закінчення процесуального строку, посилання скаржника на положення статті 119 ГПК України є безпідставними. 
Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.
Вищевикладені обставини справи спростовують доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, та на які він посилається як на підставу скасування судового рішення, а тому відхиляються судом.
Відповідно до ч.1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом було вірно застосовано норми процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали суду відсутні.
Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на скаржника.
Керуючись ст. ст. 129, 240, 255, 267-270, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрпластік" залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.12.2019 у справі №910/14097/19 залишити без змін.
Матеріали справи №  910/14097/19 повернути Господарському суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя                                                            Г.П. Коробенко 

Судді                                                                                Т.П. Козир

                                                                                О.В.  Агрикова