Ухвала 
іменем України
19 лютого 2020 року
м. Київ
справа № 575/1111/13-к
провадження № 51-4292ск18
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши скаргу засудженого ОСОБА_4 на постановлене щодо нього судове рішення,
встановив:
Ухвалою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду від 17 грудня 2019 року скаргу ОСОБА_4 , через її невідповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), залишено без руху і встановлено п`ятнадцятиденний строк для усунення, зазначених в ухвалі, недоліків із дня її отримання. Також було роз`яснено, що у разі не усунення недоліків скарги, залишеної без руху, в установлений строк скарга буде повернута особі, яка її подала.
На виконання вказаної ухвали, ОСОБА_4 повторно звернувся до суду касаційної інстанції з скаргою, проте приписів ст. 427 КПК ним не дотримано, допущених недоліків скарги не усунуто. 
Зокрема, в порушення вимог ст. ст. 425, 427 КПК, ОСОБА_4 своє звернення до суду повторно виклав у формі «скарги», в той час як процесуальним законом передбачена можливість оскаржити судові рішення в касаційному порядку, лише шляхом подачі «касаційної скарги». 
Також, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 427 КПК ОСОБА_4 не зазначив конкретно яке саме рішення суду він оскаржує.
Крім того, ОСОБА_4 у повторно поданій скарзі, як і у скарзі, яка була залишена без руху, не зазначає яких саме істотних порушень допустився суд та не обґрунтовує в чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність і обґрунтованість ухваленого судового рішення та чому їх слід відносити до безумовних підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення касаційним судом, відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.
Відповідно до ст. 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення. 
Проте, ОСОБА_4 у повторно поданій скарзі не сформульовані вимоги до суду касаційної інстанції, з огляду на положення даної статті.
Допущені порушення перешкоджають суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження, як це передбачено ст. 428 КПК.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Отже, оскільки ОСОБА_4 не усунув недоліки скарги, яку залишено без руху, то колегія суддів вважає, що скарга підлягає поверненню.
Відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК, повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Скаргу засудженого ОСОБА_4 на постановлене щодо нього судове рішення, повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати ОСОБА_4 , разом з скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                         ОСОБА_2                             ОСОБА_3