ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року	Львів	Справа № 460/524/19 пров. № 857/12962/19	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,
суддів  Гуляка В.В., Коваля Р.Й.
за участі секретаря судового засідання Хітрень О.Ю.,
позивач:   не з`явився 
відповідач: не з`явився    

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року у справі № 460/524/19 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівне-етил» до Головного управління ДФС у Рівненській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання  вчинення певних дій,-
суддя в 1-й інстанції – Махаринець Д.Є.,
час ухвалення рішення – не зазначено,
місце ухвалення рішення - м. Рівне,
дата складання повного тексту рішення – 17.07.2019,-

                                              В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівне-етил» звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинення певних дій.
Позивач вважає дії відповідача-1 по відмові у реєстрації ПН такими, що вчинені з порушенням порядку встановленого постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21.02.2018 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних». Позивачем, відповідно до вимог податкового законодавства складено податкові накладні № 1 від 03.09.2018 на загальну суму 540 000грн, в тому числі ПДВ 90 000,00 грн. та №4  від 17.09.2018 на суму 640,200,00 грн.  в тому числі ПДВ 106700,00 грн., та направлено їх для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. 17.09.2018 позивачем отримано квитанцію, згідно з якою документи прийнято, реєстрація зупинена, та вказано, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 03.09.2018 № 1 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Позивач з прийнятими рішеннями не погоджується, вважає їх протиправними, прийнятими відповідачем безпідставно і необґрунтовано, за відсутності об`єктивного розгляду наданих документів та пояснень, таким, що порушує його права, як платника податку на додану вартість. Також, відповідачем -1 не конкретизовано, які саме копії документів мають бути надані позивачем для прийняття рішення про реєстрацію спірної ПН. Просив позов задовольнити в повному обсязі.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівне-етил» (35362, Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Малий Шпаків, вул. Шевченка, 10, код ЄДРПОУ 40181768) до Головного управління ДФС у Рівненській області (33023, м. Рівне, вул. Відінська, 12, код ЄДРПОУ 39394217), Державної фіскальної служби України  (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, код ЄДРПОУ 39292197) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання  вчинення певних дій, задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління ДФС у Рівненській області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №932307/40181768 від 27.09.2018.
Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління ДФС у Рівненській області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №932328/40181768 від 27.09.2018.
Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівне-етил» №1 від 03.09.2018 на суму 540 000,00 грн. в тому числі ПДВ 90 000,00 грн. в Єдиному реєстрі податкових накладних датою подання.
Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівне-етил» №4 від 17.09.2018 на суму 640 200,00 грн. в тому числі ПДВ 106700,00грн. в Єдиному реєстрі податкових накладних датою подання.
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівне-етил» (35362, Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Малий Шпаків, вул. Шевченка, 10, код ЄДРПОУ 40181768)  судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3842,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень -  Головного управління ДФС у Рівненській області (33023, м. Рівне, вул. Відінська, 12, код ЄДРПОУ 39394217) та в сумі 3842,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень -   Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, код ЄДРПОУ 39292197).

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДФС у Рівненській області подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Скаржник вказує, що суд першої інстанції під час вирішення справи не повно та не всебічно дослідив обставини справи, а матеріали справи підтверджують факт надання платником податків копій документів, які не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, вважає за можливе провести розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. 
Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівне-етил» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 17.12.2015, є платником податку на додану вартість (індивідуальний податковий номер 401817617129) та перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДФС у Рівненській області.
Одним із зареєстрованих видів діяльності позивача є виробництво інших основних органічних хімічних речовин (код КВЕД 20.14).
Також, судом встановлено, що 18.07.2018 між позивачем та ТзОВ «Техбуд стейт» укладений договір купівлі-продажу № 1807-К-18, відповідно до якого позивач зобов`язується передати у власність ТзОВ «Техбуд стейт» розчинник органічний універсальний «РОУХІМ», а останній зобов`язується прийняти та оплатити товар.
Відповідно до умов договору купівлі-продажу № 1807-К-18 від 18.07.2018, позивачем надано ТзОВ «Техбуд стейт» рахунки на попередню оплату за «Розчинник органічний універсальний «Роухім» № 10 від 27.08.2018 на загальну суму 540 000,00 грн, в т.ч. 20% ПДВ - 90 000,00 грн., та №4  від 17.09.2018 на загальну суму 640 200,00 грн. в т.ч. ПДВ 20% на суму 106 700,00 грн., які 19.09.2018 були оплачені в банківській установі, що підтверджується платіжним дорученням № 71 від 03.0.2018 та платіжним дорученням №79 від 17.09.2018.
Позивачем, відповідно до вимог податкового законодавства, складено податкові накладні № 1 від 03.09.2018 на загальну суму 540 000,00 грн., в тому числі ПДВ 90 000,00 грн. та №4 від 17.09.2018 на загальну суму 640 200,00 грн. в тому числі ПДВ 106700,00 грн. та направлено їх для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
17.09.2018 позивачем отримано квитанцію, згідно з якою документи прийнято, реєстрація зупинена, та вказано, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 03.09.2018 № 1 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 3814 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп. 2.1 п.2 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.
20.09.2018 позивачем отримано квитанцію, згідно з якою документи прийнято, реєстрація зупинена, та вказано, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 17.09.2018 № 4 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 3814 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп. 2.1 п.2 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.
26.09.2018 позивачем були надані письмові пояснення та копії документів на підтвердження факту постачання необхідних складових для виробництва «Роухім».
Проте, 27.09.2018 відповідач-1 прийняв рішення №932307/40181768 від 27.09.2018 про відмову в реєстрації ПН № 4 від 17.09.2018 та рішення №932328/40181768 від 27.09.2018 про відмову в реєстрації ПН №1 від 03.09.2018 у зв`язку з наданням позивачем копій документів, які складені з порушенням законодавства та зазначено в додатковій інформації, про те, що ТзОВ «Рівне-Етил» надано копії документів, які не є достатніми для прийняття Комісією рішення про реєстрацію податкової накладної а ЄРПН. Зокрема, відсутні копії документів щодо транспортування денатурату та ферментів, а також сертифікати відповідності товару до них. Крім того, копії ТТН на перевезення кукурудзи надані лише перші сторінки.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, доказам, наявним у справі, суд першої інстанції вважав, що у квитанції від 17.09.2018 про зупинення реєстрації ПН № 1 від 03.09.2018 та квитанції від 20.09.2018 про зупинення реєстрації ПН № 4 від 17.09.2018, не зазначено конкретного переліку документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної.
При цьому, можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання на реєстрацію податкової накладної, напряму залежить від чіткого формулювання фіскальним органом позиції про те, під який саме критерій (ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій підпадає платник податку.
Нечітке формулювання органом ДФС у квитанціях підстав для зупинення реєстрації ПН № 1 від 03.09.2018 та №4 від 17.09.2018, а саме, з вказівкою про те, що ПН відповідає вимогам пп. 2.1 п. 2 «Критеріїв ризиковості платника податку», позбавило можливості позивача подати документи, які підтверджують придбання складових для виробництва розчинника органічного «Роухім». Водночас, такі документи були долучені позивачем до позовної заяви, тобто такі документи були наявні у позивача станом на момент складення податкових накладних.
Суд першої інстанції вказав, що у пункті 14 Порядку №117 зазначено, що перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:  договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством. 
Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» №117 від 21.02.2018 затверджено: Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі іменується - Порядок №117); Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.
Разом з тим, перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, не означає, що платник податку повинен подати абсолютно всі, зазначені  у ньому документи.
Навпаки, зміст цього переліку свідчить на користь того, що враховується специфіка певних господарських операцій.
Даний перелік є загальним і повинен диференціюватися в залежності від того, яка господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань  з ПДВ, тобто узгоджуватися з вимогами, як пункту 185.1 статті 185, так і пункту 187.1 статті 187 ПК України.
Судом першої інстанції встановлено, що позивачем надано контролюючому органу повідомлення щодо подачі документів з поясненнями, яких було цілком достатньо для прийняття комісією ГУ ДФС в Рівненській області рішення про реєстрацію ПН № 1 від 03.09.2018 та ПН №4 від 17.09.2018.
За наведених обставин, на думку суду першої інстанції, спірні рішення відповідача- 1 про відмову у реєстрації ПН № 1 від 03.09.2018 та ПН №4 від 17.09.2018 в ЄРПН, є протиправними та такими, що належить до скасування, оскільки при прийнятті таких рішень не дотримано критеріїв, встановлених ст. 2 КАС України. 

Зазначені висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають дійсним обставинам справи,  з огляду на наступне.

У пункті 70 рішення від 20 жовтня 2011 року «Рисовський проти України» Європейський суд з прав людини (далі також - ЄСПЛ) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Крім того, ЄСПЛ звертає увагу на те, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.
Таким чином, з метою забезпечення визначеності у податковому правозастосуванні та зважаючи на необхідність застосування принципу належного урядування при здійсненні суб`єктами владних повноважень своїх функцій, контролюючий орган в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування повинен здійснювати не лише загальне посилання на пункт 6 Критеріїв оцінки, а конкретно зазначати відповідний підпункт, в межах якого й закріплений конкретний критерій, на основі якого було зупинено реєстрацію податкової накладної.
Така вимога є цілком обґрунтованою, оскільки від розуміння конкретного критерію, на підставі якого було зупинено реєстрацію податкової накладної, залежить послідовність надання платником податків пояснень, достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної. При цьому, тільки визначивши критерій, на підставі якого було зупинено реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган може чітко визначити вичерпний перелік конкретних документів, які платник податків повинен надати контролюючому органу.
Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567 (був чинний на час виникнення спірних правовідносин; далі - Перелік документів).
За змістом пункту 1 Переліку документів для кожного із критеріїв законодавцем визначено окремий перелік документів, за умови подання якого приймається рішення про реєстрацію податкової накладної. При цьому загальне посилання контролюючого органу на Вичерпний перелік документів не є достатнім, такий перелік документів повинен бути конкретизованим та чітким. Дотримання вимоги ясності і недвозначності щодо інформації, яка зазначена в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, є особливо важливим з огляду на специфіку податкового законодавства та наслідки недотримання платником податків вимог щодо подання неповного переліку документів.
Нечітке формулювання органом ДФС у квитанціях підстав для зупинення реєстрації ПН № 1 від 03.09.2018 та №4 від 17.09.2018, які досліджувались судами першої інстанції, контролюючий орган не зазначив конкретного критерію оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки. Крім того, у квитанції не вказано конкретного переліку документів, які б були достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.
Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Така правова позиція вже неодноразово викладалась Верховним Судому своїх рішеннях, зокрема у постановах від 23 жовтня 2018 року у справі № 822/1817/18, від 21 травня 2019 року у справі № 0940/1240/18.
Відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.
Підпунктом 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.
Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Порядок прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову у такій реєстрації, у періоді, протягом якого реалізовувалися спірні правовідносини, регламентовано постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року №190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» (далі - Постанова № 190) та постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі - Постанова № 117).
Відповідно до пункту 21 Постанови № 117 (у редакції, чинній на дату прийняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної) підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку (за Переліком документів); надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
Про дотримання контролюючим органом вимог обґрунтованості під час прийняття відповідного акта індивідуальної дії свідчитиме належна мотивація його висновку, зокрема зі встановленням обставин, що мають значення для реєстрації податкової накладної, а також за умови посилання на докази, якими такі обставини обґрунтовані, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення.
І навпаки, ненаведення мотивів прийнятих рішень не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм належну правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що рішення суду має бути не тільки законним та обґрунтованим, воно повинно бути ще й ефективним у захисті порушених прав, свобод та інтересів. А тому зобов`язання  відповідача - 2 щодо реєстрації податкових накладних не вважатиметься втручанням у його дискреційні повноваження.
За наведених обставин, спірні рішення відповідача - 1 про відмову у реєстрації ПН № 1 від 03.09.2018 та ПН №4 від 17.09.2018 в ЄРПН, є протиправними та такими, що належить до скасування, оскільки при прийнятті таких рішень не дотримано критеріїв, встановлених ст. 2 КАС України.
Згідно статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Керуючись ч. 4 ст.229, ч.3 ст. 243,  ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -
                                                    П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року у справі № 460/524/19 – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції  набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Н. М. Судова-Хомюк 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Р. Й. Коваль  	
Повне судове рішення складено 03 лютого 2020 року.