Справа № 352/2517/19 
Провадження № 33/4808/59/20 
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП    
Головуючий у 1 інстанції Струтинський  Р. Р. 
Суддя-доповідач Повзло 

ПОСТАНОВА
21 січня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., ознайомившись з апеляційною скаргою особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  разом з  клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 26.12.2019 року, якою ОСОБА_1  визнано винуватим та притягнено до адміністративної відповідальності за  ч. 1 ст.130  КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 26.12.2019 року ОСОБА_1  визнано винуватим та притягнено до адміністративної відповідальності за  ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.п. 13).
На вказане судове рішення, 13.01.2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на її оскарження. В якості причини пропуску строку вказує на те, що про розгляд справи в суді йому повідомила теща по телефону в день розгляду. Жодних повідомлень про явку до суду на його адресу не надходило, оскільки він фактично проживає за іншою адресою. З матеріалами провадження його було ознайомлено лише 03.01.2020 року, незважаючи на подане ним прохання про це 28.12.2019 року, та надано відповідні копії документів, з якими лише 08.01.2020 року він звернувся до юриста, оскільки були вихідні дні. 
Перевіривши матеріали справи, врахувавши доводи, що викладені в апеляційній скарзі в частині обґрунтування причини пропуску строку на апеляційне оскарження, вважаю, що у поновленні строку на апеляційне оскарження належить відмовити, апеляційну скаргу - повернути апелянту з наступних підстав.
Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. 
Так, статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.
Водночас, законодавець встановив, що у разі пропуску строку на апеляційне оскарження, особа, яка подала апеляційну скаргу, заявляє відповідне клопотання з обґрунтуванням причин пропуску такого строку. 
Отже, законом чітко передбачені певні строкові обмеження для подачі апеляційної скарги та процедуру поновлення строку.
Проте, у порушення вказаних вище вимог закону, апелянт ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з порушенням встановлених законом строків з посилання на причини пропуску строку, які неможливо визнати поважними.
Постанова судді була винесена 26.12.2019 року за участю ОСОБА_1 (а.п. 13), тому останнім днем подачі апеляційної скарги є 08.01.2020 року, в той час як апеляційна скарга надійшла на адресу суду 13.01.2020 року, тобто поза строком оскарження. 
Твердження апелянта про те, що жодних повідомлень про явку до суду він не отримував, оскільки фактично мешкає за іншою адресою, не можливо визнати поважною причиною пропуску строку, оскільки зазначена апелянтом в апеляційній скарзі адреса мешкання: АДРЕСА_1 , аналогічна тій, що міститься в матеріалах провадження, та яку останній повідомив працівникам поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення (а.п. 1, 13). 
З долученого до апеляційній скарзі копії паспорту вбачається аналогічне місце проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 .
Будь-якої іншої адреси мешкання апелянтом не наведено.
Посилання апелянта на те, що про розгляд справи в суді йому повідомила теща по телефону в день розгляду свідчить проте, що останній був обізнаний про час розгляду справи в суді. Крім того, апелянт був присутнім в судовому засіданні під час прийняття рішення по суті, а тому йому був відомий результат розгляду, порядок та строки оскарження тощо.
Апелянтом не наведено об`єктивних доводів пропуску строку на оскарження, який розпочався з 26.12.2019 року, тобто з дня винесення постанови, впродовж десяти днів, та не зазначено, що перешкоджало йому звернутись до суду з апеляційною скаргою вчасно, саме з часу проголошення судового рішення.
З заяви ОСОБА_1 , що міститься в матеріалах провадження від 28.12.2019 року, вбачається, копію постанови суду він отримав 03.01.2020 року (а.п. 14), проте законом чітко передбачено, що строк подачі апеляційної скарги рахується протягом десяти днів з дня винесення постанови, а не з дня отримання її копії.
Враховуючи те, що апелянт подав апеляційну скаргу зі спливом строку на апеляційне оскарження, без поважних причин, які перешкоджали йому подати апеляційну скаргу в строк, передбачений ст. 294 КУпАП, за умови, що він був присутнім в суді першої інстанції та йому було відомо про існування такої постанови, доходжу висновку про відмову в задоволенні вказаного клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, належить повернути апелянту.
При цьому слід роз`яснити, що повернення апеляційної скарги, не позбавляє права повторно звернутися з апеляційною скаргою на дану постанову з наданням належних доказів поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 26.12.2019 року.
Апеляційну скаргу з додатками повернути апелянту - ОСОБА_1 .
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                        В.В. Повзло