П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/2227/19-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Комар Павло Анатолійович  
Суддя-доповідач -  Совгира Д. І.   
11 лютого 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Совгири Д. І. 
суддів:  Франовської К.С.  Кузьменко Л.В. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,
позивача: ОСОБА_1 
відповідача: Хмеляра О.В. 

розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 02 січня 2020 року  у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції Хмеляра О.В. про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до заступника начальника Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції Хмеляра О.В. про визнати дії неправомірними та зобов`язання вчинити дії.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 02 січня 2020 року задоволено клопотання відповідача та провадження у справі закрито. 
Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду.
В судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.
Відповідач заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд залишити її без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 02 січня 2020 року - без змін.
Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
З обставин справи встановлено, що 05.06.2019 позивач звернувся до Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області із заявою провести службове розслідування невиправданому зволіканню із закінченням слідчих дій у кримінальних провадженнях: від 15.06.2016 №12016020010004520 та від 21.07.2016 №12016020010005634. А також вжити невідкладних заходів по їх завершенню.
Листом від 25.06.2019 №Л-1128/200-2019 відповідачем повідомлено позивача, що його заява зареєстрована в журналі вхідної кореспонденції за №Л-1128 від 05.06.2019 та в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вичинені кримінальні правопорушення та інші події за №10914 від 05.06.2019.
В ході розгляду встановлено, що в провадженні слідчого відділу Вишенського відділення поліції Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницький області перебуває кримінальне провадження №12016020010004520 від 15.06.2016 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.
Досудове слідство у вказаному провадженні триває, слідчим виконуються всі можливі та необхідні слідчі дії спрямовані на встановлення істини по провадженню та прийняті законного рішення у найкоротший термін. Для отримання більш детальної інформації про хід досудового слідства рекомендовано звернутися безпосередньо до слідчого СВ Вишенського відділення поліції ВВП ГУНП у Вінницький області Воронова О.О.
Також, відповідачем у вказаному листі повідомлено, що в провадженні слідчого відділу Вінницького ВП ГУНП у Вінницький області перебуває кримінальне провадження №12016020010005634 від 21.07.2016 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
Досудове слідство у вказаному провадженні триває, хід досудового слідства заслухано керівництвом слідчого відділу Вінницького ВП, слідчому наголошено на виконанні всіх можливих та необхідних слідчих дій спрямованих на встановленні істини по провадженню та прийняті законного рішення у найкоротший термін. Для отримання більш детальної інформації про хід досудового слідства рекомендовано звернутися безпосередньо до слідчого СВ Вінницького ВП ГУНП у Вінницький області Дацкова А.А.
Відтак, позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив: дії відповідача визнати неправомірними; покласти обов`язок відповідачу організувати закінчення слідчих дій по кримінальним провадженням (від 15.06.2016 №12016020010004520 та від 21.07.2016 №12016020010005634) і проінформувати позивача у 5-денний строк; стягнути на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10000 грн.
Юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає Кодекс адміністративного судочинства України.
Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.
Юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства (пункт 2 частини другої статті 19 КАС України).
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Колегія суддів зазначає, що публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
Крім того, у п. 22 Постанови від 4 вересня 2018 року (справа № 823/2042/16, провадження № 11-377апп18) Велика Палата Верховного Суду дійшла правового висновку, що критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
В позовній заяві позивач ставить перед судом адміністративної юрисдикції питання про порушення своїх прав як особи, яка звернулася до Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області із заявою про вжиття невідкладних заходів по завершенню кримінальних проваджень.
Згідно ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Згідно із частиною другою цієї ж статті скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Наведеними правовими нормами визначено суб`єктний склад, процедуру ініціювання і початку досудового розслідування, а також порядок оскарження дій чи бездіяльності слідчого або прокурора у разі нездійснення ними процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Колегія суддів бере до уваги, що у Рішенні Конституційного Суду України від 23 травня 2001 року № 6рп/2001 роз`яснено, що кримінальне судочинство - це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду та вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод і законних інтересів. Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості під час розслідування кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства та прокуратури. Але таке оскарження може здійснюватися в порядку, встановленому згаданим вище Кодексом, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості та не належить до управлінської сфери. Із цього слідує, що органи дізнання, слідства та прокуратури під час здійснення ними досудового розслідування виконують не владні управлінські функції, а владні процесуальні функції. Такі дії не є способом реалізації посадовими особами органів прокуратури та досудового розслідування своїх владних управлінських функцій, а є наслідком виконання ними функцій, обумовлених завданнями кримінального судочинства.
Таким чином, слідчі під час вчинення діянь, пов`язаних із досудовим розслідуванням злочинів, зокрема й при вирішенні заяв про вчинення кримінального правопорушення, не здійснюють публічно-владних управлінських функцій, отже, оскарження таких діянь має відбуватися виключно за правилами, встановленими Кримінальним процесуальним кодексом України.
Аналогічну правову позицію викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 826/2004/18 (провадження № 11-874апп18), від 26 червня 2019 року у справі № 810/4310/18 (провадження № 11-263апп19).
Враховуючи вищезазначені положення чинного законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що оскільки  спір у цій справі виник у зв`язку з протиправними, на переконання позивача, діями (бездіяльністю) уповноважених осіб Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області щодо неналежного досудового розслідування та зобов`язанням закінчити слідчі дії, перевірка правомірності таких дій (бездіяльності) находиться поза межами юрисдикції адміністративного суду. Відтак, їх оскарження має здійснюватися у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.
Нормою п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а тому провадження у справі необхідно закрити.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 02 січня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Постанова суду складена в повному обсязі  13 лютого 2020 року.

Головуючий	 	 	Совгира Д. І.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Франовська К.С.    Кузьменко Л.В.