ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

05 лютого 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/4206/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Щербака А.А.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 липня 2019 року у справі №160/4206/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріал Механіка" до  Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,- 
ВСТАНОВИВ:

Позивач у травні 2019 року звернувся до суду з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Дніпропетровської митниці ДФС №UA110150/2019/00311; визнання протиправним та скасування рішення про корегування митної вартості товарів Дніпропетровської митниці ДФС №UA110000/2019/200074/2 від 04.04.2019 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01 червня 2018 року ТОВ «Індустріал Механіка» (Україна, Покупець) та компанія SC UMEB SA (061334, 104А, Timisoara Blvd., district 6, Bucharest, Romania (Румунія, Продавець)) був укладений Контракт № 1806  на поставку товару, у зв`язку з чим до Дніпропетровської митниці ДФС подані всі необхідні документи для його митного оформлення за ціною договору. Проте відповідачем безпідставно, в порушення законодавства, прийнято рішення про коригування митної вартості товару та видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Позивач вважає, що подані ним документи для митного оформлення товару дають змогу встановити митну вартість товару, а відповідачем не надано належного обґрунтування причин їх неврахування для встановлення митної вартості товару.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 липня 2019 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріал Механіка" до  Дніпропетровської митниці ДФС  про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови задоволено.
Відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару позивач надав пакет документів, необхідних для визначення митної вартості за ціною договору, проте вони мали розбіжності, та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості. Всі обставини справи вказують на наявність встановлених законом причин неможливості застосування методу визначення митної вартості за ціною договору щодо імпортованих товарів. У зв`язку із неможливістю застосування першого методу визначення митної вартості товарів відповідачем послідовно було перейдено до наступних методів визначення митної вартості та застосовано резервний. Рішення про коригування митної вартості товарів прийнято митницею відповідно до норм чинного законодавства.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити. У відзиві зазначає, що декларант надав наявні в нього документи, які дійсно могли б підтвердити здійснення розрахунків між сторонами за придбаний товар. 
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів  вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 01 червня 2018 року ТОВ «Індустріал Механіка» (Україна, Покупець) та компанія SC UMEB SA (061334, 104А, Timisoara Blvd., district 6, Bucharest, Romania (Румунія, Продавець)) був укладений Контракт № 1806 (надалі - Контракт) на поставку товару.
Відповідно до розділу 1 Контракту Продавець зобов`язується відвантажити, а покупець купити на умовах EXW Бухарест згідно Інкотермс-2010 Товари, у відповідності до опису, кількості ваги, технічних умов, цінами та строками поставки, зазначеними в Додатках (Інвойсах).
Згідно п.3.1 Контракту умови поставки: EXW Бухарест та в строк, зазначений в Додатках (інвойсах).
Відповідно до п. 4.1 Контракту Покупець сплачує 50% передплату, з моменту підтвердження Замовлення та 50% по факту готовності вантажу. Можлива 100 % передплата, про що зазначається в Специфікації інвойсах.
В Пропозиції на запит (Offer for request) № 18400 від 08.11.2018 року сторонами Контакту обумовлено, що: - Поставка здійснюється на умовах (delivery terms): Ex-Works Бухарест (Ex-Works Bucharest); умови оплати (Terms payment): 15% передплата перед запуском двигуна на виробництві (prepayment in advance befor the putting the motor in production); 85% - перед відвантаженням (before delivery).
Відповідно до Інвойсу №6 (proforma invoice) від 21.01.2019 року: умови оплати (Terms payment): 15% платіж перед запуском двигуна на виробництві (payment in advance befor the putting the motor in production); 85% -перед відвантаженням (before delivery); Поставка на умовах (delivery terms):  FCA Bucharest - Incoterms 2010; Загальна сума оплати 35676 евро.
Згідно Додатку 1 Специфікація № 4 від 21.01.2019 року до Контракту: строк поставки EXW (Франко-завод) Бухарест: 40 робочих днів; Строк оплати: 15% передплата перед запуском двигуна на виробництві; 85 % перед відвантаженням; Загальна сума оплати 35676 євро.
Відповідно до платіжного доручення № 1531 від 24.01.2019 року Покупцем сплачено 5351,40 євро (15% від загальної суми оплати).
Згідно платіжного доручення № 1671 від 14.03.2019 року Покупцем сплачено 30324,60 євро (85% від загальної суми оплати).
В платіжних дорученнях, як підстава оплати йдеться посилання на proforma invoice № 6 від 21.01.2019 року (скорочено зазначено як Р-І 6 FROM 21.01.2019) та на Контракт №1806 (скорочено зазначено як CNTR №1806).
Відповідно до Інвойсу №90 (invoice) від 21.03.2019 року: - умови оплати (Terms payment): 15% платіж перед запуском двигуна на виробництві (payment in advance befor the putting the motor in production); 85% -перед відвантаженням (before delivery); - Поставка на умовах (delivery terms): FCA Bucharest - Incoterms 2010; Загальна сума оплати 35676 євро.
Відвантаження товару зі складу Продавця відбулося 26.03.2019 року, що підтверджується міжнародною товарною транспортною накладною № 0089224.
У зв`язку з необхідністю поставки Товару на умовах EXW Бухарест Покупцем, 07.03.2019 року з ТОВ «Нова Пошта Інтернешнл» (виконавець) був укладений Договір № 157352 про надання послуг з міжнародної експрес-доставки. Згідно заявки на організацію міжнародного перевезення № 1 від 25.03.2019 р. (додаток до Договору № 157352 07.03.2019 року) ТОВ «Нова Пошта Інтернешнл» були зобов`язані доставити товар на суму 35676,00 євро. В рахунку на оплату № 30198579589 від 28.03.2019 року було зазначено: Транспортні послуги з перевезень МЕВ поза межами України (Румунія-Київ) - 36595,13 грн.; Транс-експедит послуги з перевезень МЕВ на території України (Київ-Дніпро) - 5489,42 грн.; Разом: 42085,55 грн.
Згідно Акту наданих послуг № 7592 від 04.04.2019 року ТОВ «Нова Пошта Інтернешнл» були виконані вказані послуги.
Як доказ виконання послуг за Договором № 157352 про надання послуг з міжнародної експрес-доставки ТОВ «Нова Пошта Інтернешнл» були надані наступні договори: - Договір №24/05-17 про перевезення вантажів автомобільним транспортом від 24.05.2017 року, укладений між ФОП ОСОБА_1 (перевізник) та ТОВ «Нова Пошта Інтернешнл» (замовник) з додатком № 1 та Листом погодження; - Договір № 22/03/2019 транспортного експедирування від 22.03.2019 року, укладений між ФОП ОСОБА_1 (замовник) та ФОП ОСОБА_2 (виконавець) з додатком № 1.
З метою здійснення митного оформлення отриманого товару, що постачався згідно з вищевказаним Контрактом, ТОВ «Індустріал Механіка» 01.04.2019 року було подано до Дніпропетровської митниці ДФС електронну митну декларацію № UA 110150/2019/216625 у якій декларантом визначено загальну вартість товару 35676 євро. Митна вартість товару визначена ТОВ «Індустріал Механіка» за основним методом, тобто за ціною, що передбачена Контрактом.
Також, з метою здійснення митного оформлення отриманого товару, що постачався згідно з Контрактом, ФОП ОСОБА_3 (повірений) на підставі договору доручення №050319-333 від 05.03.2019 від імені ТОВ «Індустріал Механіка» (довіритель) 01.04.2019 року подав до Дніпропетровської митниці ДФС електронну митну декларацію № UA 110150/2019/216625 у якій декларантом визначено загальну вартість товару 35676 евро. Митна вартість товару визначена ТОВ «Індустріал Механіка» за основним методом, тобто за ціною, що передбачена Контрактом.
На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товарів та обраного методу її визначення, разом з декларацією UA 110150/2019/216625 позивач надав митному органу наступні документи:
- Пакувальний лист (Packing list) від 21.03.2019 року;
- Рахунок-фактура (Інвойс) (Commercial invoice) № 90 від 21.03.2019 року; Автотранспортна накладна (Road consignment note) (міжнародна товарно-транспортна накладна) № 0089224 від 26.03.2019 року;
- Декларація про походження товару (Declaration of origin) Специфікація № 4 від 21.01.2019 року;
- Платіжний документ, що підтверджує вартість товару (платіжне доручення № 1531) від 24.01.2019 року;
- Платіжний документ, що підтверджує вартість товару (платіжне доручення № 1671) від 14.03.2019 року;
- Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Специфікація № 4 від 21.01.2019 року;
- Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення (Контракт) № 1806 від 01.06.2018 року;
- Договір про надання послуг митного брокера (Договір доручення) № 050319-333 від 05.03.2019 року;
- Договір (контракт) про перевезення (Договір про надання послуг з міжнародної експрес-доставки з рахунком на оплату № 30198579589 від 28.03.2019 року, заявкою на організацію внутрішньої перевозки № 1 від 25.03.2019 року, Актом надання послуг № 7592 від 04.04.2019 року) № 157352 від 07.03.2019 року;
- Договір (контракт) про перевезення (Договір транспортного експедирування з заявкою додаток № 1) № 22/03/19 від 22.03.2019 року;
- Договір (контракт) про перевезення (договір про перевезення вантажів автомобільним транспортом з заявкою Додаток №І та листом-погодження) № 24/05-17 від 24.05.2017 року;
- Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими держ № 3936664 від 27.03.2019 року;
- Копія митної декларації країни відправлення № 19RОВU1400Е0051247 від 26.03.2019 року;
- Митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів №UА110150/2019/216625 від 01.04.2019 року.
В повідомленні від митниці декларанту від 03.04.2019 року № 537753 відповідач зазначив причини відмови у митному оформленні (випуску) товарів (а.с. 104-106).
На підставі вищевикладених обставин, з причин неможливості використання обраного позивачем методу визначення митної вартості товару – за ціною договору, Дніпропетровською митницею 04.04.2019р. прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA110150/2019/00311, за яким митним органом скориговано митну вартість товару, що імпортується із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості - 2-r - резервним методом із застосуванням раніше визначеної вартості: товар №1 за ЕМД від 24.09.2018 №UA110090/2018/702212 на рівні 10571,28 євро/шт.; товар №3 за ЕМД від 26.12.2018 №UA125270/2018/867050 на рівні 1559,11 євро/шт.; товар №4 за ЕМД від 31.01.2019 №UA205020/2019/002576 на рівні 4867,23 євро/шт.
Так, в розділі «коригування» вартість товару 1/1 відкориговано з суми 13803,8744 (гр.27) євро, до суми 31713,84 євро (гр.30); вартість товару 3/1 відкориговано з суми 11184,5650 (гр.27) євро, до суми 17150,21 євро (гр.30); вартість товару 4/1 відкориговано з суми 7561,2691 (гр.27) євро, до суми 9734,46 євро (гр.30), всього митна вартість товару збільшена на 26048,80 євро.
Також, Дніпропетровською митницею 04.04.2019р. видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110150/2019/00311.
З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про протиправність висновків митного органу.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що подані позивачем відповідачу документи в повній мірі ідентифікують оцінюваний товар та містять об`єктивні і достовірні дані, які піддаються обчисленню та підтверджують його митну вартість визначену за ціною договору, як наслідок рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є протиправними та підлягають скасуванню.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Частиною 1 ст. 49 Митного кодексу України (далі - МК України) визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч.1 ст.50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Частинами 1, 2 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Згідно з ч.1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Приписи ч. 2 ст. 53 МК України містить вичерпний перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. До них відносяться: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Отже, з аналізу вищенаведених норм вбачається, що витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, шо в своїй сукупності не спростовують сумнів v достовірності наданої інформації.
В свою чергу нормами статті 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.
Відповідно до ч. 3 ст. 54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій       статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою       статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Згідно з ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Частинами 2-8 ст. 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до       статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Частиною 7 ст. 54 МК України передбачено, що у разі, якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.
Також, в постанові від 30 червня 2015 року 21-591а15 Верховний Суд України зазначив, що "митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації".
Як встановлено судом першої інстанції, основною підставою для прийняття рішень про коригування митної вартості товарів відповідачем визначено, що позивачем невірно застосовано основний метод визначення митної вартості товарів з підстав наявності, на переконання відповідача розбіжностей умов поставки товару та неточностей і описок, а також неподання.
Судом встановлено та не спростовано відповідачем, що розбіжності умов поставки на які посилається відповідач у повідомленні від 03.04.2019 року № 537753 від 03.04.2019 року № 537753, було встановлено, що поставка товару була здійснена саме на умовах EXW Бухарест, а тому митна вартість товару, була зазначена позивачем вірно, а неточності та описки, на які звертає увагу відповідач не є підставою для збільшення митної вартості товару. 
Послуги з поставки Товару надавали ТОВ “НОВА ПОШТА ІНТЕРНЕШНЛ” (Виконавець). В Договорі № 157352 від 07.03.2019 року зазначається про те, що Виконавець зобов`язується надати замовнику послуги з міжнародної експрес-доставки МЕВ, що переміщується через митний кордон України. В рахунку на оплату та в акті наданих послуг зазначається про те, що Виконавець надає: 1) Транспортні послуги з перевезень МЕВ (міжнародне експрес відправлення) поза межами України - напрямок Румінія-Київ - сума з ПДВ - 36 596,13 грн.; 2) Трансп-експедит. Послуги з перевезень МІВ на території України -напрямок - Київ-Дніпро - сума з ПДВ 5489,42 грн.
Стосовно  неточностей та описок, про які зазначає відповідач, та які не вплинули на митну вартість товару (Положення контракту не містять посилання на можливість додаткового регулювання оплати у додатках до контракту), продавець товару надав письмове пояснення, яке викладено в листі від 04.04.2019 року, який надавався відповідачу та у якому, зокрема зазначено, SC UMEB SA підтверджує факт поставки товару згідно Додатку №1 до Специфікації №4 від 21.01.2019р. до Контракту №1806 від 01.06.2018р, а також розглянуто оплату товару на умовах 15% платіж до запуску двигуна на виробництві та 85% - перед відвантаженням.
Таким чином вимога митниці про додаткове надання договору (угоди, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається, рахунків про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору є необгрунтовано, а такі документи  були надані відповідачу, що підтверджується вищевказаними документами, а їх подання не спростовується відповідачем.
Також є вірним висновки суду, що якщо згідно позиції відповідача Повідомлення від митниці декларанту є продовженням самого рішення (а саме графи 33) то в ньому має бути зазначено про застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) із зазначенням докладної інформації та джерела які використовувалися митним органом при її визначенні, однак, в повідомленні про застосування резервного методу нічого не зазначено.
Посилання відповідача на те, що “Враховуючи повідомлення декларанта (отримано митницею 04.04.2019), що інших документів протягом наступних 10 днів надати немає можливості та прохання завершити митне оформлення,...” не відповідає дійсності, оскільки позивач не повідомляв митницю про неможливість надання інших документів, доказів протилежного відповідачем не надано.
Крім того, в графі 33 оскаржуваного Рішення про коригування митної вартості товарів від 04.04.2019 року “Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості” зазначено: “За технічних причин гр.33 Рішення направлено окремим повідомленням. У зв`язку з цим Позивачем було отримано Повідомлення від митниці декларанту (яке згідно позиції митного органу с продовженням самого рішення) яке датовано не 04.04.2019 року (дата оскаржуваного рішення), а 03.04.2019 року (раніше дати створення рішення про коригування митної вартості товару).
Отже судом вірно встановлено, що що позивачем надано до митниці документально підтверджені дані про ціну договору, ці дані містилися у документах, поданих за переліком, передбаченим частинами першою, другою, третьою статті 53 Митного кодексу України, а також не містили в собі розбіжностей у числових значеннях, що підтверджують складові митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена. Водночас відповідачем не доведено наявність обставин, які б могли бути підставою для коригування митної вартості, зокрема, що відомості про митну вартість товарів є неповними та/або недостовірними, або невірно визначено митну вартість товарів та враховано те, що товар 2/1 задекларовано митним органом за митною вартістю, зазначеною декларантом в митній декларації №UА 110150/2019/216625 за ціною, що передбачена Контрактом (основним методом) за 3126,2915 євро. Тобто до цього товару, який поставлявся на підставі тих самих документів, що і товари, митна вартість яких відкоригована митним органом, ризики не виявлені.
Крім наведеного, оскаржувані рішення про коригування митної вартості не є обґрунтованими та не відповідають приписам ст. ст. 55, 59, 60 МК України, та правилам заповнення рішення про коригування митної вартості. 
Відповідно до статті 55 МК України орган доходів, і зборів за відповідних умов має право здійснювати коригування митної вартості товару, заявленої декларантом.
При цьому, в разі здійснення коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів чи за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або, подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу до того ж зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012року № 598).
В свою чергу, при визначенні митної вартості відповідач не відобразив якісні показники, характеристики товару, який оформлювався відповідно до приведених у рішенні митних декларацій.
Отже, судом першої інстанції вірно встановлено, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості не містять достатнього обґрунтування неможливості використання основного методу визначення митної вартості товарів, та, відповідно, підстав для відмови у визначенні митної вартості товару за основним методом. Крім цього, в документах позивача відсутні розбіжності, оскільки надані позивачем документи митному органу містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
Враховуючи викладене, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.          Керуючись ст.ст.  311,  315,  316,  321,  322    КАС України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 липня 2019 року у справі №160/4206/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріал Механіка" до  Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови – залишити без змін.
Постанова  набирає законної сили з дати її прийняття  та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня  складення повного судового рішення.
                    Повне судове рішення складено 05 лютого 2020року.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак