11.02.20
33/812/38/20

Миколаївський апеляційний суд

Справа № 33/812/38/20                Головуючий суду І інстанції
Категорія: ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП                суддя Фасій В.В.
               Суддя апеляційного суду
               Чебанова-Губарєва Н.В.

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року                                                 м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду Чебанова-Губарєва Н.В.,
за участю секретаря                                 – Таран З.В.,
особи, яку притягнуто
до адміністративної відповідальності         – ОСОБА_1 ,
захисника                                                – Бездітного В.А.,

розглянула апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 10 січня 2020 року відносно
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 місяця 03 числа, мешкає в АДРЕСА_1 , 
визнаного винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

За постановою судді, 16.11.2019 р. о 19.50 год. в смт. Врадіївка Врадіївського району Миколаївської області по вул. Героїв Врадіївщини водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виконуючи поворот ліворуч на територію, прилеглу до магазину «Апельсин», не надав дорогу автомобілю «БМВ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого, відбулось бокове зіткнення транспортних засобів, чим порушив вимоги п. п. 10.4, 10.1, 2.3 «а, б» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
16.11.2019 р. о 19.55 год. в смт. Врадіївка по вул. Героїв Врадіївщини, водій ОСОБА_1 після дорожньо-транспортної пригоди, з його участю, вживав алкоголь (горілку). За медичним актом № 21 від 16.11.2019 р., результатів огляду проведеного уповноваженою особою медичного закладу, на вимогу поліцейського, стан алкогольного сп`яніння становив 0,68 ‰ та через 20 хв. – 0,63 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху,  за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях події та складу адміністративних правопорушень.
Стверджує, що обставини, викладені у протоколі, складеному за ст. 124 КУпАП повністю спростовуються даними схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.11.2019 р. та поясненнями свідка ОСОБА_3 , які в постанові суду викладені скорочено. На його думку саме водій ОСОБА_2 порушив п. п. 11.3, 12.4 Правил дорожнього руху, перевищивши допустиму швидкість у населеному пункті та виїхавши на смугу зустрічного руху, не врахувавши того, що водії зустрічного напрямку мають перевагу.
Вважає, що протокол за фактом вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП складений працівниками поліції із порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки у ньому не зазначено точного його місця та суті вчиненого правопорушення, не зазначені ознаки сп`яніння.
Зауважує, що права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП йому не роз`яснювались.
Наголошує на тому, що свідок ОСОБА_4 підтвердив факт вживання алкоголю та керування ним автомобілем до настання дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджує незаконність його медичного освідування у медичному закладі, а не на місці зупинки автомобілів. При цьому, вказаний огляд проведений після сплину двох годин з моменту зупинки його автомобілю.
Відмічає, що письмові пояснення свідків є неналежними доказами правомірності притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки вони не допитувались у судовому засіданні та не попереджалась про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому, їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення ним адміністративного правопорушення.
Крім того, відеозапис, який міститься у матеріалах справи не може вважатись належним доказом, оскільки протокол не містить відомостей про технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.
Зауважує, що матеріли справи не містять направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що свідчить про те, що працівник поліції не направляв його до закладу охорони здоров`я, для проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку.
Звертає увагу на те, що право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП мають лише ті працівники поліції, в посадових інструкціях яких визначено право складати протоколи та інші матеріали про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, що не перевірялось.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку потерпілого та його представника, які просили залишити постанову без змін, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252 КУпАП, під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи.
За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час розгляду справи в місцевому суді ОСОБА_1 не визнав вини у вчиненні адміністративного правопорушення та пояснив, що він їхав по вул. Героїв Врадіївщини. Доїжджаючи до повороту, біля магазину «Апельсин», увімкнув лівий покажчик повороту, рухаючись ближче до центру дороги, загальмував та зупинився на 3-4 секунди на повороті, оскільки побачив, що на перехресті вулиць Героїв Врадіївщини та О. Невського назустріч їде автомобіль. Дивлячись на проїжджу частину, щоб впевнитись, що ніхто не здійснює обгін, підняв голову і відчув удар по автомобілю. Після зіткнення його автомобіль розвернуло «поперек» проїжджої частини, при цьому, колеса автомобіля опинились в центрі проїжджої частини. Оскільки на проїжджій частині відсутня розмітка, він не може вказати розташування, стосовно проїжджої частини. Крім того, не впевнений чи працював лівий покажчик повороту у його автомобілі.
З приводу вживання алкогольних напоїв зазначив, що біля 13.00 год. вжив 50 гр. коньяку разом із товаришем – ОСОБА_4 , оскільки не мав наміру в подальшому керувати автомобілем, однак, через 1,5 або 2 год. поїхав додому, оскільки дружина йому повідомила, що у дитини температура. Після дорожньо-транспортної пригоди алкоголь не вживав. В лікарні себе обмовив, злякавшись, думав, що це буде легше для справи. Після дорожньо-транспортної пригоди, залишив її місце, однак, в подальшому повернувся. 

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено наступне.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 346313 вбачається, що 16.11.2019 р. о 19.50 год. в смт. Врадіївка по вул. Героїв Врадіївщини водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та, виконуючи поворот ліворуч до прилеглої території магазину «Апельсин», не надав дорогу автомобілю «БМВ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого відбулось бокове зіткнення транспортних засобів, які отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.4, 10.1, 2.3 «а, б» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. 
З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 346312, вбачається, що 16.11.2019 р. о 19.55 год. в смт. Врадіївка по вул. Героїв Врадіївщини водій ОСОБА_1 після дорожньо-транспортної пригоди з його участю вживав алкоголь, на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану його алкогольного сп`яніння, що становило за медичним актом № 21 від 16.11.2019 р. – 0.68 ‰ та через 20 хв. – 0.63 ‰. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Із змістом даних протоколів ОСОБА_1 ознайомлений та надав пояснення, у протоколі серії БД № 346313 вказав, що він не встиг зреагувати на зустрічний автомобіль, а у протоколі серії БД № 346312 вказав, що він після дорожньо-транспортної пригоди вжив 100 гр. горілки, пояснення надасть у суді. Вказані протоколи підписані ОСОБА_1 без будь-яких зауважень. 

На схемі місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.11.2019 р., зафіксована обстановка на місці пригоди, яка відбулась в смт. Врадіївка Врадіївського району Миколаївської області по вул. Героїв Врадіївщини, наявність гальмівного шляху автомобілю «БМВ», місце контактування транспортних засобів, а також їх положення на проїжджій частині після пригоди. При цьому, зазначено, що місцем контактування автомобілів є смуга, по якій рухався автомобіль «БМВ», що є зустрічною для автомобілю «ВАЗ 21093». Загальна ширина проїжджої частини по ходу руху автомобілю «БМВ» становить 9,30 м., смуга для руху автомобілю «ВАЗ 21093» складає 4,90 м. Вказана схема підписана уповноваженою особою, понятими та учасниками пригоди без будь-яких зауважень, зокрема, щодо місць розташування автомобілів та місця їх фактичного контактування та розмірів, вказаних на схемі.

Відповідно висновку Врадіївської центральної районної лікарні щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 21 від 16.11.2019 р., станом на 21.25 год. 16.11.2019р. гр. ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (виявлено 0,68 ‰ алкоголю, через 20 хв. – 0,63 ‰ алкоголю), який підписаний ОСОБА_1 без будь – яких зауважень стосовно результатів огляду.
За результатами токсикологічного дослідження № 5505/2194 від 20.11.2019 р., при токсикологічному дослідженні біологічного матеріалу ОСОБА_1 , в крові виявлений етанол.

Як вбачається з відеозаписів, наявних в матеріалах справи, під час проведення огляду на стан сп`яніння обидва водія повідомляють, що алкогольних напоїв не вживали, після чого виконують ряд вказівок лікаря, направлених на виявлення явних ознак сп`яніння. Далі, за допомогою газоаналізатору «Драгер», встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. На питання з приводу часу вживання алкоголю ОСОБА_1 , наполягає на тому, що вживав алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди. 

В матеріалах справи про адміністративні правопорушення мітяться письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , згідно з якими, 16.11.2019 р. близько 20.00 год. вони стояли біля магазину «Живе пиво» та були очевидцями дорожньо-транспортної пригоди. На вулиці було темно, а тому, автомобілі рухались при увімкненому світлі фар. Водій автомобілю, який рухався в сторону залізничного вокзалу, не вмикаючи покажчика лівого повороту, перед автомобілем «БМВ», виїхав на зустрічну смугу. Водій автомобілю «ВАЗ 21093» – ОСОБА_1 вийшов на вулицю втік, а водій автомобілю «БМВ» намагався його наздогнати. Пізніше на місце пригоди приїхала мама ОСОБА_1 , а потім і сам ОСОБА_7 , який у їх присутності зізнався, що він був за кермом «ВАЗ 21093» та скоїв дорожньо-транспортну пригоду, а втік, бо злякався.

Враховуючи наведене, апеляційний суд ставиться критично до пояснень особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , оскільки його пояснення спростовуються наведеними доказами, які належним чином перевірені суддею місцевого суду, та яким надана відповідна оцінка у судовому рішенні.

За такого, суддя місцевого суду обґрунтовано прийняв наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення дані і дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги про недоведеність вини ОСОБА_1 є безпідставними. 

Що стосується тверджень ОСОБА_1 про вживання ним алкогольних напоїв виключно до дорожньо-транспортної пригоди, то вони є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки під час надання пояснень у протоколі, з приводу часу вживання алкоголю, ОСОБА_1 не вказував на наявність свідків, які б підтвердили вживання алкоголю напередодні пригоди, натомість зазначив, що вжив горілку після пригоди, а під час проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі на питання працівника відповів, що вживав саме після дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджено відеозаписом із нагрудної камери працівника поліції, що у своїй сукупності не викликає сумнівів.

З приводу допущених працівниками поліції, на думку апелянта, порушень, щодо порядку його огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд доходить наступного.
Відповідно до п. 6 Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я.
Відповідно до п. 7 вказаної інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Із системного аналізу вказаних норм вбачається, що інструкцією передбачено проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу та лікарем у закладі охорони здоров`я, що є рівнозначними між собою. При цьому, у разі незгоди із результатами огляду, проведеного поліцейським, або у разі відмови водія від проходження огляду на місці зупинки такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я. За такого, проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння відразу у закладі охорони здоров`я не суперечить вимогам законодавства та не є підставою для визнання його результатів недопустимими.

Доводи апелянта про те, що долучені до протоколу відеозаписи є неналежними доказами, оскільки матеріали справи не містять даних стосовно технічного засобу, яким здійснена була ця відеофіксація, як того вимагає правова позиція Верховного Суду у постанові від 15.11.2018 року (справа №524/5536/17), не є слушними, оскільки відомості, що містяться на відеозаписах підтверджуються даними, викладеними у протоколі та іншими доказами по справі, а тому сумнівів у їх достовірності не виникає.
Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року, неодноразово вказано про те, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Стосовно доводів апелянта про те, що письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не можуть бути належними доказами його вини, з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної у рішенні від 27.06.2019 р. по справі № 560/751/17, то вони є недоречними, оскільки висновки Верховного Суду у вказаному рішенні стосуються виключно процедури з`ясування судом обставин притягнення особи до адміністративної відповідальності за постановою поліцейського.
Натомість, допит свідка при розгляді справ про адміністративне правопорушення проводиться відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 272 КУпАП, відповідно яким свідок зобов`язаний надати правдиві пояснення.
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 уточнив свою позицію з приводу незгоди із письмовими показаннями свідка ОСОБА_5 в частині його бачення обставин контактування транспортних засобів «БМВ» та «ВАЗ 21093».

За наведених обставин, доказів, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи апелянтом не надано, а тому висновок суду, про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. 294 КУпАП, –
п о с т а н о в и л а :

постанову судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 10 січня 2020 року відносно  ОСОБА_1  залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , – без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду                         Н.В. Чебанова-Губарєва