УХВАЛА

13 лютого 2020 року 
Київ
справа №420/6871/18
адміністративне провадження №К/9901/24940/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Шишова О.О., 
суддів - Калашнікової О.В., Яковенка М.М.,

за участю:
секретаря судового засідання Івченка М.В.
позивача ОСОБА_1 ,
представника третьої особи Караченцової Н.С

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в касаційній інстанції заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі №420/6871/18
за позовом ОСОБА_1 до керівника апарату Комінтернівського районного суду Одеської області Федак Лідії Володимирівни треті особи: Кабінет Міністрів України, Національне агентство України з питань державної служби про визнання протиправним пункту наказу та про зобов`язання вчинити певні дії,  
установив:

1. У грудні 2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом ( з урахуванням уточнень) до керівника апарату Комінтернівського районного суду Одеської області (далі - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Кабінет Міністрів України, Національне агентство України з питань державної служби,
в якому просив:
1.1. - визнати протиправним та скасувати пункт другий наказу керівника апарату Комінтернівського районного суду Одеської області № 4-ОС від 15 лютого 2017 року щодо присвоєння позивачу найнижчого 9 рангу державного службовця;
1.2. - зобов`язати відповідача індивідуальним актом (наказом) поновити порушене право та відновити правовий статус позивача, у спосіб присвоєння йому згідно Закону України "Про державну службу" відповідний найвищий 3 (третій) ранг державного службовця категорії посад "Б" (посада керівника).
2. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково.
2.1. Визнано протиправним та скасовано пункт 2 наказу № 4-ОС від 15 лютого 2017 року керівника апарату Комінтернівського районного суду Одеської області.
2.2. Зобов`язано керівника апарату Комінтернівського районного суду Одеської області вирішити питання щодо присвоєння ОСОБА_1 категорії та рангу державного службовця у відповідності до норм Закону України "Про державну службу" та з урахуванням висновків, наведених у рішенні суду.
2.3. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
3. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2019 року скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2019 року та ухвалено по справі постанову, якою позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування пункту 2 наказу № 4-ОС від 15 лютого 2017 року керівника апарату Комінтернівського районного суду Одеської області залишено без розгляду.
3.1. Адміністративний позов ОСОБА_1 в іншій частині задоволено частково.
3.2. Зобов`язано керівника апарату Комінтернівського районного суду Одеської області вирішити питання щодо присвоєння ОСОБА_1 категорії та рангу державного службовця, починаючи з листопада 2018 року (у межах строку звернення до суду), з урахуванням періоду роботи позивача на державній службі з 17.01.2001 по 03.10.2002 та з 19.09.2005 по 21.07.2011.
3.3. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
4. Постановою Верховного Суду від 26 листопада 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2019 року залишено без змін.
5. 17 січня 2020 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 26 листопад 2019 у справі №420/6871/18, у якій заявник просить роз`яснити судове рішення, а саме: чи означає викладене у пунктах 40, 47, 70 розділу VI. Позиція Верховного Суду та у пункті другому резолютивної частини судового рішення касаційної інстанції у справі №420/6871/18, що суд касаційної інстанції підтримав правову позицію апеляційної інстанції щодо наявності суперечності пункту 10 Порядку присвоєння рангів державних службовців, який затверджено Постановою КМУ №306 від 20.04.2016 року, та частиною п`ятою статті 39 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII.
6. 03 лютого 2020 року до Верховного Суду надійшла заява (доповнення) ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 26 листопад 2019 у справі №420/6871/18, у якій заявник просить роз`яснити чи означає викладена позиція Верховного Суду у пунктах 70 мотивувальної частини рішення касаційної інстанції у справі №420/6871/18, що суд касаційної інстанції підтримав правову позицію апеляційної інстанції щодо незаконності чинного Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII у частині не врегульованості співвідношення між категоріями посад: яких є три (А, Б,В), а було сім ( перша -сьома) та рангами: яких є 9, а було 15, тобто незаконність ч. 2 ст. 39  Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII.
7. 05 лютого 2020 року до Верховного Суду надійшла заява (доповнення) ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 26 листопад 2019 у справі №420/6871/18, у якій заявник просить роз`яснити чи означає викладена позиція Верховного Суду у пунктах 63, 64 мотивувальної частини рішення касаційної інстанції та у пункті другому резолютивної частини судового рішення касаційної інстанції, що суд касаційної інстанції вважає за можливе уникнення відповідальності правопорушника, а саме : Кабінету Міністрів України та Верховної Ради України, правові норми яких, визнано судами першої апеляційної та касаційної інстанції незаконними які продовжують діяти через :
1)          через принцип правової визначеності.
2)          через не виконання колегією суддів касаційної інстанції ч.4 ст,7 КАС України щодо Конституційного подання до Конституційного Суду України як суб`єкта подання ( Верховний Суд ) щодо визнання неконституційними п.10 Порядку присвоєння рангів державних службовців.
3)          через не виконання колегією суддів не застосування строків давності коли справа має великий суспільний інтерес ( це 250 тис, державних службовців, яких було позбавлено в незаконний спосіб їх правового статусу відповідно до Закону України).
8. 06 лютого 2020 року до Верховного Суду надійшли три заяви (доповнення) ОСОБА_1 у якій заявник просить роз`яснити судове рішення:
1) чи означає викладений у пункті 70 Розділу VI Позиція Верховного Суду та у пункті другому резолютивної частини судового рішення касаційної інстанції у справі № 420/6871/18, що суд касаційної інстанції підтримав протиправну позицію апеляційної інстанції щодо порушення нею (апеляційною інстанцією) припису ч.4 ст.7 КАС України в частині не застосування норм Конституції Україні при встановленні факту суперечності нормативно - правового акту ( підзаконного акту ) Конституції України;
2) чи означає викладений у пунктах 66, 70 Розділу VI Позиція Верховного Суду та у пункті другому резолютивної частини судового рішення касаційної інстанції у справі №420/6871/18, що суд касаційної інстанції підтримав протиправну позицію апеляційної інстанції щодо порушення нею (апеляційною інстанцією) припису ч.4 ст.7 КАС України в частині не застосування правових норм акту, який судом визнано таким, що суперечить нормам Конституції Україні , а саме: ч.4 ст. 7 КАС України;
3) чи означає викладений у пунктах п.46, 70 Розділу VI Позиція Верховного Суду та у пункті другому резолютивної частини судового рішення касаційної інстанції у справі №420/6871/18, щодо залишення без змін Постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2019року, що суд касаційної інстанції підтримав протиправну позицію апеляційної інстанції щодо порушення нею (апеляційною інстанцією) припису ч.5 ст. 39 Закон України «Про державну службу» та п. 12 ч.1 ст. 92 Конституції України.
9. 11 лютого 2020 року до Верховного Суду надійшла заява (доповнення) ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 26 листопада 2019 у справі №420/6871/18, у якій заявник просить роз`яснити судове рішення, а саме чи означає викладений у пунктах 46, 70 Розділу VI Позиція Верховного Суду та пункті другому резолютивної частини, що суд касаційної інстанції підтримав протиправну позицію апеляційної інстанції щодо зобов`язання відповідача вирішити питання в межах своїх дискреційних повноважень щодо присвоєння ОСОБА_1 категорії та рангу державного службовця з листопаду 2018 року без вирішення питання правомірності чи протиправності наказу про присвоєння відповідачеві 9 рангу державної служб.
10. У судовому засіданні заявник підтримав вимоги заяв у повному обсязі.
11. Перевіривши доводи заяви про роз`яснення судового рішення, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.
12. Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.
13. Тобто, частина друга статті 254 КАС України виключає можливість розгляду заяви про роз`яснення судового рішення за умови, якщо таке рішення вже виконано.
14. Відповідно до наказу від 23 серпня 2019 року №90-ОС, судове рішення від 26 листопада 2019 у справі №420/6871/18 виконано. У судовому засіданні такий факт не заперечувався.
15. За таких обставин наявність факту виконання рішення виключає можливість роз`яснення Постанови касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 26 листопада 2019 у справі №420/6871/18.
16. Крім того, колегія суддів зазначає, що системне тлумачення положень вказаної статті дозволяє дійти висновку, що рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.
17. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.
18. Подібні висновки були викладені у Постанові Верховного Суду України у рішенні від 23 травня 2017 у справі № 21-1283іп16, Постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 червня 2018 року у справі № 800/507/17. При цьому норма статті 170 КАС України, якою керувався Суд у зазначених справах та норма статті 254 КАС України яка застосовується у цій справі є тотожними.
19. Як убачається із постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 420/6871/18 вона є чіткою за змістом, зрозумілою та не припускає кілька варіантів тлумачення.
20. Крім того, колегія суддів зазначає, що мотиви, які навів заявник у своїй заяві, полягають у його незгоді з Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 26 листопада 2019 року та Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2019року.
21. З огляду на викладене, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду вважає, що підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 26 листопада 2019 у справі 420/6871/18 не має, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.
22. Повний текст ухвали виготовлений 18 лютого 2020 року.
23. Керуючись статтями 254, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
ухвалив:
1. У задоволенні заяв ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 26 листопада 2019 у справі № 420/6871/18 за позовом ОСОБА_1 до керівника апарату Комінтернівського районного суду Одеської області Федак Лідії Володимирівни треті особи: Кабінет Міністрів України, Національне агентство України з питань державної служби про визнання протиправним пункту наказу та про зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
2. На підставі частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України складення рішення у повному обсязі відкласти на строк - до 5 днів.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                   О.О. Шишов 

Судді                                                                                       О.В. Калашнікова                                                                                                                   
                                                                                                                             
                                                                                                  М.М. Яковенко