Справа № 991/181/20
Провадження1-кс/991/182/20

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року                                                                 м.Київ 

Вищий антикорупційний суд у складі:
слідчого судді          ОСОБА_1 ,
з участю: 
секретаря судового засідання         ОСОБА_2 ,
заявника         ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги ОСОБА_3 на рішення детектива Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного Підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 21.12.2019 про закриття кримінального провадження №22019000000000321 від 01.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Вищого антикорупційного суду надійшла зазначена скарга.
Вимоги скарги обґрунтовані посиланням на такі обставини.
Детективами Національного антикорупційного бюро України під процесуальним керівництвом Спеціалізованої антикорупційної прокуратури проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №220190000000000321 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР на виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.07.2019, якою зобов`язано уповноважену особу Служби безпеки України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення, викладені в заяві ОСОБА_3 від 11.06.2019 про те, що члени Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та Вищої ради правосуддя у співучасті з Президентом України ОСОБА_5 зловживали службовим становищем під час призначення осіб на посаду суддів касаційних судів у складі Верховного Суду.
21.12.2019 детективом НАБУ було прийнято рішення про закриття вказаного кримінального провадження, а 24.12.2019 заявнику направлено копію постанови, з якої вбачалося, що кримінальне провадження закрите на підставі п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з існуванням нескасованих постанов детективів про закриття кримінальних проваджень з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальних провадженнях щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності. 
ОСОБА_3 не погоджується з рішенням детектива, вказує, що кримінальне провадження закрито з формальних підстав. Так, у постанові детектив посилається на те, що детективи Національного антикорупційного бюро України здійснювали досудове розслідування за трьома заявами ОСОБА_3 , які стосувалися одного і того самого діяння, вказаного в заяві ОСОБА_3 від 11.06.2019, а саме: № 52017000000000212 від 28.03.2017, № 52017000000000822 від 22.11.2017 та № 52017000000000823 від 22.11.2017. У всіх зазначених кримінальних провадженнях винесені постанови про закриття кримінального провадження, які ніким не скасовані.
Заявник у клопотанні зазначає, що кримінальні провадження, на які у постанові від 21.12.2019 посилається детектив, закриті по іншим фактам, ніж ті, по яким здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №22019000000000321 від 01.11.2019.
З урахуванням викладених обставин, заявник вважає, що проведене у кримінальному провадженні досудове розслідування не є повним та всебічним, а прийняте за його результатами 21.12.2019 рішення про закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 364 КК України є незаконним та підлягає скасуванню.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримав скаргу та просив про її задоволення з підстав, викладених в скарзі. Зауважив, що постанова від 04.05.2018 про закриття кримінального провадження № 52017000000000823, на яку посилається детектив у постанові про закриття кримінального провадження №22019000000000321 від 01.11.2019, скасована ухвалою слідчого судді Солом`янського суду м. Києва 19.06.2018.
Детектив в судове засідання не з`явився, про час і місце був попереджений належним чином. Подав письмові заперечення на скаргу, в яких зазначив, що постанова про закриття кримінального провадження прийнята у відповідності до вимог КПК України, заперечував проти задоволення скарги та просив відмовити в її задоволенні, а постанову від 21.12.2019 про закриття кримінального провадження №22019000000000321 - залишити в силі. У письмових запереченнях зазначив, що детективи НАБУ здійснювали досудове розслідування за трьома заявами ОСОБА_3 , які стосувалися того самого діяння, вказаного у заяві ОСОБА_3 від 11.06.2019, а саме: кримінальні провадження № 52017000000000212 від 28.03.2017, № 52017000000000822 від 22.11.2017 та № 52017000000000823 від 22.11.2017. У всіх зазначених кримінальних провадженнях винесені постанови про закриття кримінального провадження, які ніким не скасовані, а також визнані законними рішеннями слідчих суддів. 
Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, заперечення детектива, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення скарги з огляду на таке.
У пункті 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що слідчий суддя – це суддя суду першої інстанції до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України. 
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора визначений главою 26 Кримінального процесуального кодексу України – параграф 1, статті 303–308.
Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування визначений статтею 306 КПК України. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, розглядаються слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням відповідних положень глави 26 цього Кодексу. За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора слідчий суддя постановляє ухвалу, передбачену ч. 2 ст. 307 КПК України.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо існує не скасована постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності.
Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Слідчим суддею встановлено, що детективами НАБУ здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №22019000000000321 від 01.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.
Відомості про вчинення кримінального правопорушення внесені до ЄРДР на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.07.2019, якою зобов`язано уповноважену особу СБУ внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, викладені в заяві ОСОБА_3 від 11.06.2019 про те, що члени Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та Вищої ради правосуддя у співучасті з Президентом України ОСОБА_5 , зловживали службовим становищем під час призначення осіб на посаду суддів касаційних судів у складі Верховного Суду.
Зазначене кримінальне провадження закрито у зв`язку з існуванням нескасованих постанов детективів про закриття кримінальних проваджень, а саме: № 52017000000000212 від 28.03.2017, № 52017000000000822 від 22.11.2017 та № 52017000000000823 від 22.11.2017, які стосуються того ж самого діяння. 
В зв`язку з чим у даній справі підлягають дослідженню і перевірці такі факти: 
по-перше, чи стосується хоча б одне закрите кримінальне провадження з трьох вищевказаних того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності; 
по-друге, чи закриті ці кримінальні провадження.
У кримінальному провадженні № 52017000000000212 відомості до ЄРДР були внесені 28.03.2017 на підставі ухвали судді Солом`янського районного суду м. Києва від 16.03.2017, якою зобов`язано уповноважених службових осіб НАБУ внести до ЄРДР відомості на підставі заяви ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення № Ю-1802 від 27.02.2017. У вказаній заяві зазначено, що члени Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККСУ), проводячи конкурс на зайняття вакантних посад суддів касаційних судів у складі Верховного Суду, вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ст. 364 КК України. Неправомірні дії члени ВККСУ, на думку заявника, полягали у порушенні порядку проведення спеціальної перевірки стосовно кандидатів на посади суддів касаційних судів у складі Верховного Суду у частині направлення запиту до Національного агентства з питань запобігання корупції, а також початку етапу кваліфікаційного оцінювання кандидатів до закінчення спеціальної перевірки цих осіб (повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданої кандидатом на посаду судді).
За результатами досудового розслідування, зазначене кримінальне провадження закрито 13.06.2017 у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України. Постанова про закриття кримінального провадження від 13.06.2017 не скасована.
Кримінальне провадження № 52017000000000822 зареєстровано в ЄРДР 22.11.2017 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду від 06.11.2017, якою зобов`язано службових осіб НАБУ внести до ЄРДР відомості на підставі заяви ОСОБА_3 № Ю-8715 від 19.09.2017 про те, що службові особи Вищої ради правосуддя, зловживаючи службовим становищем, прийняли рекомендації ВККСУ до розгляду та призначили розгляд питання щодо внесення подання Президентові України про призначення кандидатів на посади суддів касаційних судів у складі Верховного суду, хоча не була проведена повна перевірка кандидатів до Верховного Суду.
За результатами досудового розслідування, детективом НАБУ 04.04.2018 винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження в частині, передбаченій ч. 1 ст. 364 КК України у зв`язку відсутності в діянні кримінального правопорушення. 05.11.2018 зазначена постанова була оскаржена ОСОБА_3 до Солом`янського районного суду м. Києва. У задоволенні скарги 05.11.2018 відмовлено, а 28.05.2019 Київським апеляційним судом зазначену ухвалу залишено без змін.
Кримінальне провадження № 52017000000000823 від 22.11.2017 зареєстровано в ЄРДР за ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30.10.2017, винесеною на підставі заяви ОСОБА_3 про те, що службові особи Вищої ради правосуддя, зловживаючи службовим становищем, незважаючи на сплив встановлених законом строків створення Верховного Суду, прийняли рішення щодо внесення подання Президентові України про призначення кандидатів на посади новоствореного Верховного Суду, що призвело до паралельного існування двох вищих судів - Верховного Суду та Верховного Суду України.
За результатами досудового розслідування, детективом НАБУ 04.05.2018 винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження в частині, передбаченій ч. 1 ст. 364 КК України, у зв`язку відсутності в діянні кримінального правопорушення.
19.06.2018 за результатами розгляду скарги ОСОБА_3 зазначену постанову про закриття кримінального провадження ухвалою Солом`янського суду м. Києва скасовано.
В той же час, у постанові детектива НАБУ про закриття кримінального провадження №22019000000000321 від 01.11.2019 міститься посилання на постанову від 04.04.2018 про закриття кримінального провадження № 52017000000000823 як таку, що не є скасованою (а.с. 35).
Дослідивши фабули кримінальних проваджень № 52017000000000212 від 28.03.2017, № 52017000000000822 від 22.11.2017 та № 52017000000000823 від 22.11.2017, а також кримінального провадження №22019000000000321 від 01.11.2019, постанову про закриття у якому оскаржує заявник, слідчий суддя дійшов висновку, що обставини зазначених кримінальних проваджень не є ідентичними, а стосуються різних етапів проведення конкурсу на зайняття вакантних посад суддів касаційних судів у складі Верховного Суду та різних, на думку заявника, зловживань з боку різних суб`єктів.
Норми ч. 1 ст. 70 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначають порядок добору та призначення на посаду судді. З огляду на положення вказаного Закону, обставини, стосовно яких проводилося досудове розслідування у всіх вищевказаних кримінальних провадженнях, є різними стадіями одного і того ж самого конкурсу на зайняття вакантної посади судді Верховного Суду. На різних стадіях конкурсу суб`єктний склад осіб, які його проводили, був різний, а тому події, які досліджувалися в межах досудового розслідування у різних кримінальних провадженнях не є ідентичними.
Зокрема, у трьох провадженнях, на які посилається детектив в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження від 21.12.2019, а саме: № 52017000000000212 від 28.03.2017, № 52017000000000822 від 22.11.2017 та № 52017000000000823 від 22.11.2017, не досліджувалися обставини щодо співучасті Президента України ОСОБА_5 під час призначення осіб на посаду суддів касаційних судів у складі Верховного Суду. 
Таким чином, слідчий суддя вважає, що, по-перше, закриті кримінальні провадження № 52017000000000212 від 28.03.2017 та № 52017000000000822 від 22.11.2017 не охоплюють повністю того самого діяння, що розслідується з дотриманням вимог щодо підслідності у кримінальному провадженні №22019000000000321 від 01.11.2019; по-друге, відсутні відомості про те, що кримінальне провадження № 52017000000000823 від 22.11.2017 після скасування ухвалою слідчого судді постанови про закриття кримінального провадження від 04.05.2018 знову закрито і постанова про закриття на даний час не скасована.
На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для закриття кримінального провадження №22019000000000321 від 01.11.2019 у зв`язку з існуванням нескасованих постанов детективів про закриття кримінальних проваджень з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальних провадженнях щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності. 
Керуючись ст. 110, 284, 303, 305, 306, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_3 на рішення детектива Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного Підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 21.12.2019 про закриття кримінального провадження №22019000000000321 від 01.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, задовольнити.
Скасувати постанову детектива Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 21 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження № 22019000000000321, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя                                                          ОСОБА_1