ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/2694/19                                                                  

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

30 січня 2020 року                                                                                                      м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача: Бужак Н. П.
Суддів: Костюк Л.О., Кобаль М.І.
За участю секретаря: Гайворонського В.М.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року, суддя Ткаченко О.Є., у справі за адміністративним позовом Державної служби геології та надр України до Публічного акціонерного товариства "Блок Агросвіт" про анулювання спеціального дозволу на користування надрами,-

У С Т А Н О В И Л А:

Державна служба геології та надр України звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства "Блок Агросвіт", в якому просила припинити право користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 07.08.2014 року № 5971.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Публічному акціонерному товариству "Блок Агросвіт"  видано спеціальний дозвіл на користування надрами від 07.08.2014 року № 5971 та укладено угоду про умови користування надрами від 02.07.2016 року № 5971. За результатами проведеної перевірки дотримання вимог законодавства у сфері  видобування корисних копалин відповідачем встановлено ряд порушень, які у визначений відповідним приписом строк відповідачем не усунуті, що згідно зі статтею 26 Кодексу України про надра є підставою для анулювання дії спеціального дозволу на користування надрами.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року в задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що головною з підстав припинення дії дозволу на спеціальне використання надр є порушення надрокористувачем умов та порядку користування надрами та невиконання обов`язків, визначених ст. 24 Кодексу України про надра, Спеціальним Дозволом на користування надрами та Угодою до нього. Надрокористувач зобов`язаний дотримуватись умов користування надрами та самостійно проводити різні види виробничого контролю та наділений не правом, а обов`язком вчасно усувати виявлені порушення. Неусунення у встановлений строк порушень є виключною виною відповідача.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.
В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що 07.08.2014 року ПАТ "Блок Агросвіт" отримало спеціальний дозвіл на користування надрами № 5971 на видобування суглинків, придатних для виробництва цегли керамічної в Парафіївському родовищі Ічнянського району Чернігівської області зі строком дії до 07.08.2034 року (а.с.10).
02.07.2016 року до зазначеного спеціального дозволу укладено Угоду № т5971 про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин. 
Пунктом 5.3. цієї Угоди передбачено, що при виконанні робіт відповідно до умов цієї Угоди Надрокористувач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати охорону надр та довкілля в межах ділянки надр, наданої в користування, а також забезпечувати приведення порушених земель у стан, придатний для використання, відповідно до Програми робіт; проводити та фінансувати роботи у терміни та в межах, зазначених у Програмі робіт; дотримуватися вимог законодавства України, чинних стандартів, правил, норм виконання робіт, пов`язаних з користуванням надрами; використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; дотримуватися вимог, передбачених Дозволом та цією Угодою тощо.
Програмою робіт з видобування суглинків Парафіївського родовища, що є додатком до Угоди про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин, передбачено види робіт та строки їх проведення, зокрема, п`ятий етап - початок видобування з III кварталу 2016 року, шостий етап - вихід на проектну потужність кар`єру з III кварталу 2018 року (а.с.13 на звороті).
Наказом Державної служби геології та надр України від 28.11.2017 року № 523, затверджено Річний план здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України па 2018 рік, до якого включено відповідача (а.с.14).
Наказом Державної служби геології та надр України від 12.07.2018 року № 243, Департаменту державного геологічного контролю доручено провести планові перевірки надрокористувачів, щодо яких буде здійснюватися державний геологічний контроль у серпні 2018 року. В зв`язку з чим, відповідачу направлено письмове повідомлення про проведення планової перевірки, яке отримано Публічним акціонерним товариством "Блок Агросвіт" 25.07.2018 року (а.с.15, 16).
За результатами перевірки складено акт перевірки від 21.08.2018 року № 43/5971, яким встановлено наступні порушення:
- проект розробки та рекультивації Парафіївського родовища суглинків у Ічнянському районі Чернігівської області не погоджено Державною службою геології та надр України;
- не надані плани розвитку гірничих робіт на попередній 2017 та поточний 2018 роки, погоджені в установленому порядку;
- не надано акт про надання гірничого відводу;
- не наданий акт про передачу розвіданого Парафіївського родовища суглинку для промислового освоєння;
- не виконується мета спеціального дозволу на користування надрами - видобування суглинків, придатних для виробництва цегли керамічної не здійснюється;
- невиконання особливих умов спеціального дозволу від 07.08.2014 року № 5971, а саме: п.1. Виконання умов: - Державної екологічної інспекції у Чернігівській області (екологічна картка від 09.12.2013 року № 1/8) - не дотримується Програма робіт з розробки Парафіївського родовища суглинків. Держгірпромнагляду України - лист від 06.03.2014 року № 1809/0/3.1-12/6/14 - не отримано Акт про надання гірничого відводу, не погоджені щорічні плани розвитку гірничих робіт;
- не виконується Угода про умови користування надрами від 02.07.2016 року № 5971 в частині: стаття 5 пункт 5.3 При виконанні робіт відповідно до умов цієї Угоди Надрокористувач зобов`язаний: - проводити та фінансувати роботи у терміни та в межах, зазначених у Програмі робіт (види робіт передбачені пунктами 2, 4 - 5 Програми робіт з видобування суглинків Парафіївського родовища (додаток 2 до Угоди про умови користування надрами від 02.07.2016 року № 5971) з термінами виконання II кв. 2016 року - III кв. 2018 року підприємством не виконані); - використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано (видобування суглинків, придатних для виробництва цегли керамічної не здійснюється); - невиконання Програми робіт з видобування суглинків Парафіївського родовища (додаток 2 до Угоди про умови користування надрами від 02.07.2016 року № 5971), а саме: п. 2 - не отримано акт надання гірничого відводу (строк проведення робіт II кв. 2016р.); п. 4, п. 5 - Парафіївське родовище суглинків не підготовлено до розробки, видобування не розпочато (строки проведення робіт ІІ кв. - ІІІ кв. 2016 року).
21.08.2018 року Державною службою геології та надр України видано припис № 43/5971, яким надано строк до 21.09.2018 року на усунення порушень законодавства у сфері надрокористування.
У зв`язку з ненаданням матеріалів, які підтверджують факт усунення порушень вимог законодавства у сфері надрокористування щодо виконання припису від 21.08.2018 року №43/5971, відповідачем розглянуто питання щодо зупинення дії дозволу, про що свідчить наказ від 26.11.2018 року № 443 (а.с.28). 
За результатами розгляду, Держгеонадрами прийнято рішення зупинити дію вищезазначеного дозволу та надати надрокористувачу строк 30 календарних днів для усунення порушень, про що відповідача повідомлено шляхом направлення на його юридичну адресу листа від 04.12.2018 року № 24340/03/14-18 (а.с.29).
Відповідач листом від 17.09.2018 року № 85 повідомляв позивача про усунення частини порушень у сфері надрокористування та надано пояснення щодо неможливості виконання решти порушень не з вини відповідача. Так, відповідач зазначив, що основною причиною неотримання акта про надання гірничого відводу є відсутність згоди одного із власників земельного паю (земельної ділянки) на надання гірничого відводу (а.с.30-31).
Вважаючи, що доказів усунення порушень Публічним акціонерним товариством "Блок Агросвіт" надано не було, Державна служба геології та надр України звернулась до суду з позовом про анулювання дозволу від 07.08.2014 року № 5971 на підставі статті 26 Кодексу України про надра.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 2 Кодексу України про надра передбачено, що завданням Кодексу України про надра є регулювання гірничих відносин з метою забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сировині та інших потреб суспільного виробництва, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорона прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян.
Згідно із частиною 1 статті 4 Кодексу України про надра надра є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування. 
Відповідно до частини 1 статті 11 Кодексу України про надра державне управління у галузі геологічного вивчення, використання і охорони надр здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, органи влади Автономної Республіки Крим, місцеві органи виконавчої влади, інші державні органи та органи місцевого самоврядування відповідно до законодавства України.
Державна служба геології та надр України є центральним органом виконавчої влади, який наділений функціями для забезпечення реалізації державної політики у сфері надрокористування та діє відповідно до Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 року за №1174.
Відповідно до підпунктів 9, 10 пункту 4 Положення про Державну службу геології та надр України Держгеонадра України (надалі по тексту також - Положення № 1174) відповідно до покладених на неї завдань видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами, зупиняє та анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами, поновлює їх дію у разі зупинення.
Згідно із підпунктом 12 пункту 4 Положення №1174 Держгеонадра України відповідно до покладених завдань здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним їх використанням.
Абзацом 1 статті 13 Кодексу України про надра передбачено, що користувачами надр можуть бути підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.
Надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр (стаття 19 цього Кодексу).
Відповідно до частини 2 стаття 16 Кодексу України про надра спеціальні дозволи на користування надрами надаються переможцям аукціонів, крім випадків, визначених Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, або Радою міністрів Автономної Республіки Крим щодо розробки родовищ корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим. Порядок проведення аукціонів з продажу спеціальних дозволів на користування надрами та порядок їх надання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України №615 від 30.05.2011 року затверджено Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами, який регулює питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначає процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін. Дія цього Порядку поширюється на всі види користування надрами. Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності".
Відповідно до пункту 10 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, невід`ємною частиною дозволу є угода про умови користування надрами, що укладається між органом з питань надання дозволу і надрокористувачем і містить програму робіт, яка оформляється як додаток, та особливі умови надрокористування, що передбачають, поряд з іншим: порядок видобування корисних копалин; види, обсяги і строки виконання робіт на ділянці надр; підстави для припинення діяльності, пов`язаної з використанням ділянки надр.
Згідно з пунктом 23 Порядку № 615 право користування надрами припиняється з підстав та у порядку, передбаченому Кодексом України про надра та Законом України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності".
Частиною 7 статті 4-1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарювання" передбачено, що дозвільний орган, який видав документ дозвільного характеру, може звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру, зокрема, в разі здійснення суб`єктом господарювання певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності, на які отримано документ дозвільного характеру, з порушенням вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення.
Згідно із частиною 2 статті 24 Кодексу України про надра користувачі надр зобов`язані, серед іншого, використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції, тощо.
Частиною 3 статті 24 Кодексу України про надра встановлено, що права та обов`язки користувача надр виникають з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами.
Відповідно до статті 26 Кодексу України про надра право користування надрами припиняється у разі:  1) якщо відпала потреба у користуванні надрами; 2) закінчення встановленого строку користування надрами; 3) припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування; 4) користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров`я населення; 5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр; 6) якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами; 7) вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр.
Право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку. При цьому питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку.
Пунктом 23 вказаного Порядку визначено, що право користування надрами припиняється з підстав та у порядку, передбаченому Кодексом України про надра та Законом України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності".
Статтею 56 Кодексу України про надра передбачено, що основними вимогами в галузі охорони надр є: забезпечення повного і комплексного геологічного вивчення надр; додержання встановленого законодавством порядку надання надр у користування і недопущення самовільного користування надрами; раціональне вилучення і використання запасів корисних копалин і наявних у них компонентів; недопущення шкідливого впливу робіт, пов`язаних з користуванням надрами, на збереження запасів корисних копалин, гірничих виробок і свердловин, що експлуатуються чи законсервовані, а також підземних споруд; охорона родовищ корисних копалин від затоплення, обводнення, пожеж та інших факторів, що впливають на якість корисних копалин і промислову цінність родовищ або ускладнюють їх розробку; запобігання необґрунтованій та самовільній забудові площ залягання корисних копалин і додержання встановленого законодавством порядку використання цих площ для інших цілей; запобігання забрудненню надр при підземному зберіганні нафти, газу та інших речовин і матеріалів, захороненні шкідливих речовин і відходів виробництва, скиданні стічних вод; додержання інших вимог, передбачених законодавством про охорону навколишнього природного середовища.
Відповідно до частини 1 статті 57 Кодексу України про надра у разі порушення вимог статті 56 та інших статей цього Кодексу користування надрами може бути обмежено, тимчасово заборонено (зупинено) або припинено центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або іншим державним органом, уповноваженим на застосування таких заходів реагування, в порядку, встановленому законодавством.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення до суду Державною службою геології та надр України стало неусунення ПАТ «Блок Агросвіт» частини порушень законодавства у сфері надрокористування, виявлених в ході проведення контролюючим органом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин.
Згідно з пунктом 26 Положення про порядок надання гірничих відводів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 59 (далі - Положення №59), надання гірничого відводу оформлюється актом.
Відповідно до пункту 12 Положення № 59 гірничий відвід на розробку родовищ корисних копалин надається з урахуванням меж об`єкта надрокористування, визначених у спеціальному дозволі на користування надрами, та з дотриманням вимог пункту 18 цього Положення.
Пунктом 21 Положення № 59 закріплено, що гірничі відводи для розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення, будівництва і експлуатації підземних споруд та інших цілей, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин, надаються Держпраці.
Відповідно до пункту 22 Положення 59 гірничі відводи для розробки родовищ корисних копалин місцевого значення надаються Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною, Київською та Севастопольською міською Радами народних депутатів. 
Згідно з пунктом 23 Положення № 59 визначено, що для одержання гірничого відводу підприємство чи громадянин залежно від виду родовища корисних копалин подає заявку місцевому органу державного гірничого нагляду або Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласній, Київській чи Севастопольській міській Раді народних депутатів.
На виконання передбаченого Програмою робіт з видобування суглинків Парафіївського родовища другого етапу робіт - підготовка матеріалів для отримання акта надання гірничого відводу і отримання його в установленому порядку відповідач подав клопотання та документи щодо надання гірничого відводу на розробку Парафіївського родовища суглинків до Чернігівської обласної ради, та отримав відповідь профільної комісії Чернігівської обласної ради: постійної комісії з питань агропромислового комплексу, земельних відносин, екології та природних ресурсів від 29.12.2014 року №04-07/1709, в якій одним із зауважень якраз і було надання документу про згоду землевласника або землекористувача з рішенням про надання гірничого відводу.
Разом з тим, екологічною карткою №04-03/2727 від 04.09.2013 року, виданої Державною екологічною інспекцією в Чернігівській області, також умовою користування кар`єром передбачено забезпечення дотримання прав власників та землекористувачів земельних ділянок згідно статей 90, 95 Земельного кодексу України.
Згідно кадастрового плану зазначеної вище земельної ділянки Парафіївське родовище суглинків частково розташовується фактично на трьох земельних ділянках, що перебувають у приватній власності: 7421755700:05:000:0710, загальною площею 3,4058 га, належить гр. ОСОБА_1 ; 7421755700:05:000:0842, загальною площею 3,3539 га, належить гр. ОСОБА_2 (спадкодавець - ОСОБА_3 ); та 7421755700:05:000:0750, загальною площею 3,3539 га, належить ОСОБА_4 .
Згоду на надання гірничого відводу від громадян - власників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідач отримав після отримання спеціального дозволу на користування надрами № 5971, а саме: згоду ОСОБА_3 зареєстровано в реєстрі за №08 19.01.2015 року, згоду ОСОБА_4 - за №12 19.01.2015 року.
На виконання передбаченого Програмою робіт з видобування суглинків Парафіївського родовища третього етапу робіт - підготовка матеріалів на отримання земельної ділянки для потреб, пов`язаних з користування надрами в установленому порядку відповідач звертався до відділу Держземагенства в Ічнянському району Чернігівської області та до відділу Держгеокадастру в Ічнянському районі Чернігівській області щодо статусу земельної ділянки для розробки Парафіївського родовища суглинків та отримав відповіді від 13.01.2015 року №27-28-0.2-31/2-15 та від 28.03.2016 №27-28-99.1- 1039/2-16, що на 01.01.2016 року земельна ділянка під кар`єром частково знаходилась у складі земель запасу Парафіївської селищної ради орієнтовною площею 3,9 га (державна власність), решта (без зазначення площі) - у приватній власності громадян власників земельних часток (паїв): ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 
21.03.2016 року відповідач уклав договір оренди землі з Чернігівською обласною адміністрацією (розпорядником землі) на земельну ділянку площею 3,9000 га, кадастровий номер 7421755700:05:000:1040, з цільовим призначенням: землі промисловості для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємствами, що пов`язані з користування надрами, номер запису про інше речове право: 13933752, зі строком оренди 10 років до 25.03.2036 року, що засвідчує намір Відповідача на реальне прагнення користування надрами.
Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, станом на день розгляду справи у суді першої інстанції, єдиною перешкодою отримання акта надання гірничого відводу та початку видобування є відсутність згоди громадян - власників земельної ділянки ОСОБА_1 , кадастровий номер земельної ділянки 7421755700:05:000:0710, загальною площею 3,4058 га та ОСОБА_2 (спадкодавець - ОСОБА_3 ) 7421755700:05:000:0842, загальною площею 3,3539 га на надання гірничого відводу.
Разом з тим, Угодою про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин від 02.07.2016 року № 5971 та екологічною карткою від 04.09.2013 року № 04-03/2727, передбачено обов`язок Надрокористувача дотримуватися вимог законодавства України, чинних стандартів, правил, норм виконання робіт, пов`язаних з користуванням надрами, дотримання вимог чинного законодавства України з питань раціонального використання надр тощо.
Таким чином, приступити до видобування копалин, до останнього етапу Програми робіт з видобування суглинків Парафіївського родовища, відповідач може лише після виконання попередніх етапів Програми, виконання яких в свою чергу залежить від єдиного фактору - отримання згоди у землевласників на отримання гірничого відводу, без порушень чинного законодавства (видобування корисних копалин без дозвільних документів), яке відповідач неухильно дотримується.
Отже, вказане положення не містить імперативної вимоги щодо залучення до складу міжвідомчої комісії представників органів державного геологічного контролю і державного гірничого нагляду.
Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції порушення, зафіксовані у складеному за результатами перевірки акті, з урахуванням вищевикладених обставин не можуть бути самостійною та достатньою підставою для припинення відповідачем права користування надрами.
Разом з тим, судова колегія зазначає, що як убачається з матеріалів справи, існують обставини з незалежних від волі надрокористувача, які слід вважати юридичними причинами, що зумовлювали неможливість розпочати відповідачу користуватися надрами.
Також, позивачем не представлено суду жодного доказу, який би свідчив про умисні дії чи протиправну бездіяльність надрокористувача, наслідком чого стало невикористання надр без поважних причин.
Так само позивачем не надано доказів використання ПАТ «Блок Агросвіт» надр не для тієї мети, для якої їх було надано (пункт 5 статті 26 КУпН). 
З матеріалів справи вбачається, що відповідач не приступав до використання надр через те, що йому не надано згоду землевласників на отримання гірничого відводу, без порушень чинного законодавства (видобування корисних копалин без дозвільних документів).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не погоджується з доводами позивача щодо застосування до ПАТ «Блок Агросвіт» крайнього заходу державного контролю, а саме анулювання спеціального дозволу на користування надрами, оскільки останні порушують принцип пропорційності, зокрема, дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав та інтересів надрокористувача і цілями, на досягнення яких спрямований такий захід контролю Державною службою геології та надр України як анулювання спеціального дозволу.
Щодо решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позов Державної служби геології та надр України не підлягає задоволенню в повному обсязі.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Судя-доповідач:                                                                                Бужак Н.П.

Судді:                                                                                          Костюк Л.О.

                                                                                                    Кобаль М.І.