ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/20717/19                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Каракашьян С.К.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року                                                                                                                    м. Київ
          
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Бараненка І.І., Єгорової Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року за адміністративним позовом Міністерства внутрішніх справ України до Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України про визнання протиправними та касування Вимоги та Постанови, - 

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до п. 2 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а Рішення суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.
Постановою про відкриття виконавчого провадження державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України від 19 квітня 2019 року ВП №58940374 відкрито виконавче провадження з примусового виконання Виконавчого листа, виданого Черкаським окружним адміністративним судом 10.04.2019 року у справі №22340/3517/18 щодо зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення та виплату Позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення І групи інвалідності 05 квітня 2016 року відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015.
Згідно з пунктом 2 зазначеної Постанови, Боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.
01 жовтня 2019 року Вимогою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України зобов`язано Позивача виконати вимоги Виконавчого листа №22340/3517/18 від 10.04.2019, виданого Черкаським окружним адміністративним судом, про що повідомити Відповідача протягом трьох робочих днів з моменту отримання даної Вимоги.
Постановою про накладення штрафу державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України від 01 жовтня 2019 року ВП №58940374, за невиконання рішення суду без поважних причин накладено на Позивача штраф на користь держави у сумі 5100 грн.
Згідно з частиною першою ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VІІІ (надалі - Закон №1404-VІІІ), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до п. 3 частини першої ст. 3 Закону №1404-VІІІ, примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів.
Згідно з п. 1 частини першої ст. 26 Закону №1404-VІІІ, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Відповідно до частин першої, другої ст. 63 Закону №1404-VІІІ, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження; у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Згідно з частиною першою статті 75 Закону №1404-VІІІ, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Позивачем в апеляційній скарзі зазначено, що на виконання Постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2019 у справі № 2340/3517/18, ним 15.04.2019 прийнято рішення з питання призначення і виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та відмовлено у затвердженні Висновку УМВС України в Черкаській області щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку з чим рішення згідно з виконавчим документом фактично виконано в повному обсязі.
Проте, Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2019 року у справі №2340/3517/18, зокрема зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення та виплату позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення І групи інвалідності 05 квітня 2016 року відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015.
Оскільки Позивачем рішення суду виконано не було, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржені Позивачем Вимога та Постанова Відповідача є правомірними.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, за таких підстав, апеляційна скарга залишається без задоволення, а Рішення суду першої інстанції - без змін.
Статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до частини першої ст. 271 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.
Згідно з частиною четвертою ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення суду апеляційної інстанції у справах, визначених статтями 280, 281, 287 та 288 цього Кодексу, можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції.
Керуючись ст.ст. 272, 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення, а Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя                                                                                                 Бабенко К.А.

Судді:                                                                                                                     Бараненко І.І.

                                                                                                                         Єгорова Н.М.