ПОСТАНОВА
Іменем України

27 лютого 2020 року 

м. Київ
справа №823/2421/18
адміністративне провадження №К/9901/1584/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

розглянув у письмовому провадженні справу
за касаційною скаргою Руденко Юлії Вікторівни в інтересах ОСОБА_1 
на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21.08.2018 (суддя Кульчицький С.О.) 
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2018 (колегія у складі суддів Пилипенко О.Є., Кузьмишиної О.М., Степанюка А.Г.)
у справі № 823/2421/18
за позовом  ОСОБА_1 
до Головного управління Національної поліції в Черкаській області,
третя особа - Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області,
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

I. РУХ СПРАВИ

1.          У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, третя особа - Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, у якому просив:
- визнати протиправними бездіяльність Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо неприйняття у встановлений законодавством рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги позивачу, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги;
- зобов`язати Головне управління національної поліції в Черкаській області здійснити виплату одноразової грошової допомоги позивачу передбачену для інваліда ІІ групи - 300 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.
2.          Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 21.08.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2018, у задоволенні позову відмовлено.
3.          У касаційній скарзі представник позивача, із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

4.          Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України в період з 28.11.1995 по 06.11.2015, та в Національній поліції в період з 07.11.2015 по 29.09.2017.
5.          Згідно з актом про нещасний випадок (у тому числі поранення) рядового міліції ОСОБА_1 форма Н-1, затвердженим Головою ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області 15.07.2016, та актом розслідування нещасного випадку форма Н-5 від 14.07.2016, 14.07.1996 о 23:15 з позивачем в період проходження служби при виконанні службових обов`язків стався нещасний випадок.
6.          20.11.2017 обласна МСЕК №2 встановила позивачу ІІ групу інвалідності; причина інвалідності: травма, пов`язана з виконанням службових обов`язків, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серія 12 ААА № 874218 від 20.11.2017.
7.          У березні 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків.
8.          Згідно з доповідною запискою головного спеціаліста з державного нагляду за охороною праці УЛМТЗ ГУНП в Черкаській області від 18.04.2018 під час перевірки матеріалів розслідування нещасного випадку, який стався з позивачем 14.07.1996, встановлено наявність рапорту (без дати) на ім`я заступника начальника ГУ НП в Черкаській області полковника поліції ОСОБА_16 від старшого оперуповноваженого кримінальної поліції Черкаського ВП ГУ НП в Черкаській області майора поліції ОСОБА_2 , зареєстрованого в Черкаському відділі поліції (штамп ЧВП) від 16.06.2016 № 7476/46-2016.
9.          Рапорт містить візи «клопочу по суті рапорту» заступника начальника відділу Черкаського ВП ГУ НП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_3 , начальника Черкаського ВП ГУ НП в Черкаській області підполковника поліції ОСОБА_4 , начальника УКП ГУ НП в Черкаській області полковника поліції ОСОБА_8 Інформації про надсилання рапорту до ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області матеріали розслідування не містять.
10.          Відповідно до вищевказаного рапорту ОСОБА_1 просить провести повторне службове розслідування по факту нещасного випадку, який стався з ним 14.07.1996 р. (службове розслідування, передбачене наказом МВС України № 230-2013), в той час як всі інші матеріали створені по проведенню розслідування нещасного випадку, передбаченого наказом МВС України № 1346-2002.
11.          Не визначено матеріалами розслідування й повторність проведення службового розслідування нещасного випадку, первинні матеріали розслідування нещасного випадку відсутні та про скасування попередніх актів інформація не вказана.
12.          Матеріали названі «матеріали спеціального розслідування», що суперечить вимогам наказу МВС України № 1346-2002 (спеціальне розслідування відносно групи осіб, смертельного випадку та ін.).
13.          Дорученням голови ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області полковником поліції ОСОБА_16 від 14.07.2016 «Про створення тимчасової комісії для проведення розслідування по факту отримання травми 14.07.1996 старшим оперуповноваженим кримінальної поліції Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області майором поліції ОСОБА_1 » призначено розслідування по факту травмування 14.07.1996 при виконанні службових обов`язків майором поліції ОСОБА_1 . Для проведення розслідування нещасного випадку створено ліквідаційну комісію у складі: полковника поліції ОСОБА_8 , майора поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Однак, майор поліції ОСОБА_9 з 04.11.2015 не є членом ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області. Полковник поліції ОСОБА_8 та майор поліції ОСОБА_9 всупереч вимогам наказу МВС України № 1346-2002 проводили розслідування як представники кримінального блоку, в той час як розслідування проводилось по інспектору ІТПСМ УМВС (блок громадської безпеки).
14.          При підготовці доручення, тобто на час призначення розслідування, зазначено, що «майор поліції ОСОБА_1 отримав травму в 1996 році при виконанні службових обов`язків», факт, який не потребував доказуванню, що є порушенням вимог наказу МВС України від 27.12.2002 №    1346 та посиланням на взаємовиключні обставини. Доручення містить посилання на рапорт від ОСОБА_1 від 16.06.2016 до голови ліквідаційної комісії УМВС, в той час як в матеріалах розслідування він відсутній.
15.          Відповідно до матеріалів розслідування зазначеного нещасного випадку отримано на ім`я т.в.о. начальника ГУНП в Черкаській області полковника поліції ОСОБА_17 (членом ліквідаційної комісії УМВС не був) пояснення від майора поліції ОСОБА_1 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12, проте дату отримання цих пояснень не встановлено. Долучення матеріалів ГУ НП (самостійна юридична особа) до матеріалів УМВС (самостійна юридична особа) недопустимо. Таким чином, пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 під час розслідування нещасного випадку на ім`я керівника ГУНП на законних підставах не можуть бути враховані до матеріалів розслідування нещасного випадку ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області, в той час як отримання пояснень не менше, ніж двох свідків є обов`язковим відповідно до вимог наказу МВС України № 1346-2002.
16.          Розслідування нещасного випадку розпочато 14.07.2016 (згідно доручення), а напередодні за місяць 15.06.2016 начальником УКП ГУНП в Черкаській області полковником поліції ОСОБА_8 на бланку ГУНП в Черкаській області, а не як членом ліквідаційної комісії та бланку УМВС України в Черкаській області, направлено запит № 2409/14/01/4-2016 (реєстрація ГУНП) члену ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області ОСОБА_15 щодо отримання в термін до 22.06.2016 р. копії книги нарядів, інструктажів та видачі табельної вогнепальної зброї.
17.          У відповідь 22.06.2016 № 3836/20/13/02-2016 від члена ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області ОСОБА_15 на адресу начальника УКП ГУНГІ в Черкаській області полковника поліції ОСОБА_8 надійшла інформація про те, що вказані книги нарядів, інструктажів та видачі табельної вогнепальної зброї знищені. Вищевказана переписка не може братися до уваги членами ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області при проведенні розслідування нещасного випадку (недопустимість доказів).
18.          Поряд з цим, до матеріалів розслідування долучено ряд копій документів, походження яких не доведено - запити на їх отримання відсутні, але які стали підставою для видання комісією актів за формами Н-1 та Н-5, а саме копія «Висновку за матеріалами службової перевірки по факту нанесення тілесних ушкоджень міліціонерам ОБ ППСМ ОСОБА_11 та ОСОБА_1 та використання останнім табельної вогнепальної зброї» та копії медичних довідок.
19.          Запит щодо отримання інформації на стан сп`яніння потерпілого направлено головному лікарю Черкаського обласного наркологічного диспансеру також 16.06.2016.
20.          За результатами розслідування нещасного випадку, який стався з рядовим міліції ОСОБА_1 складено акти за формою Н-1 від 15.07.2016 та Н-5 від 14.07.2016 та вказано, що розслідування проведено у період з 14.07.2016 по 15.07.2016, а матеріали розслідування збиралися з 16.06.2016 - за місяць до початку його проведення.
21.          Таким чином, відповідно до матеріалів розслідування нещасного випадку, який стався 14.07.1996 з рядовим міліції ОСОБА_1 , встановлено, що вказане розслідування проведено всупереч вимогам Порядку 1346.
22.          Згідно з випискою з історії хвороби № 9825 КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» ЧМР вказано, що ОСОБА_1 госпіталізований 17.07.1996. Причинний зв`язок між подією, яка відбулася 14.07.1996 та діагнозом від 17.07.1996 не встановлено, що дало головному спеціалісту з державного нагляду за охороною праці УЛМТЗ ГУНП в Черкаській області підстави вважати травму отриману ОСОБА_1 не при виконанні службових обов`язків.
23.          З огляду на наведене, у доповідній записці від 18.04.2018 головний спеціаліст з державного нагляду за охороною праці УЛМТЗ ГУНП в Черкаській області дійшов до висновку про відсутність підтвердження достовірності актів за формою Н-1* № 1 від 15.07.2016, Н-5* від 14.07.2016 та правильності кваліфікації нещасного випадку, який стався з позивачем 14.07.1996.
24.          05.06.2018 начальником ГУНП в Черкаській області затверджено висновок, яким відповідно до п. 2 розділу 4 наказу МВС України від 11.01.2016 р. №4 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського» одноразову грошову допомогу позивачу не призначено.
25.          Цей висновок позивачем не оскаржується.
26.          Листом Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 05.06.2018 № 29/Б-96 повідомлено позивача про відсутність підстав для призначення одноразової грошової допомоги в результаті визначення інвалідності, з огляду на те, що достовірність актів за формою Н-1* № 1 від 15.07.2016 р., Н-5* від 14.07.2016 р. та правильність кваліфікації нещасного випадку, який стався 14.07.1996 р. службою з державного нагляду за охороною праці УЛМТЗ ГУНП в Черкаській області не підтверджено.
27.          Вважаючи бездіяльність відповідача щодо неприйняття у встановлений строк рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги протиправною, позивач звернувся до суду з позовом.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

28.          Позивач вважає, що причинний зв`язок інвалідності з травмою, отриманою під час виконання службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції, доведений матеріалами службового розслідування нещасного випадку та був встановлений при проходженні медичного огляду МСЕК, про що прямо зазначено в акті МСЕК. 

IV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

29.          Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що під час перевірки документів, поданих позивачем для призначення одноразової грошової допомоги, головним спеціалістом з Державного нагляду за охороною праці Управління логістики і матеріально-технічного забезпечення ГУНП в Черкаській області було встановлено, що достовірність актів за формою Н-1 № 1 від 15.07.2016, Н-5 від 14.07.2016 та правильність кваліфікації нещасного випадку, який стався 14.07.1996 з міліціонером І взводу ІІІ роти окремого батальйону ППСМ УМВС України в Черкаській області рядовим міліції ОСОБА_1 , не підтверджено. Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Порядку та умов призначення одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України від 11.01.2016 №4, погодження висновку про призначення одноразової грошової допомоги зі службою державного нагляду за охороною праці є обов`язковим. 
30.          Окрім того, на вимогу суду ні позивачем, ні його представником не було надано оригінал висновку за матеріалами службової перевірки по факту нанесення тілесних ушкоджень міліціонерам ОБ ППСМ УМВС ОСОБА_11 і ОСОБА_1 та використання останнім табельної вогнепальної зброї, затвердженого 22.07.1996, завірену представником позивача копію якої було надано до суду. Встановлено також відсутність оригіналу цього висновку у Головного управління Національної поліції в Черкаській області та управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області. З огляду на це, суд дійшов висновку про відсутність належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження факту одержання позивачем травми 14.07.1996 при виконанні службових обов`язків.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

31.          Представник позивача у касаційній скарзі зазначає, що зазначені акти за формою Н-1 № 1 від 15.07.2016, Н-5 від 14.07.2016 позивачем не оспорювалися і були чинними на момент звернення позивача до суду. 
32.          Крім того, неподання оригіналу висновку за матеріалами службової перевірки по факту нанесення тілесних ушкоджень, у тому числі і позивачу, затвердженого 22.07.1996, жодним чином не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а лише є додатковим доказом правомірності отримання акту про нещасний випадок (у тому числі поранення) форми Н-1, затвердженим Головою ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області від 15.07.2016 та актом розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 14.07.2016.
33.          Зазначає, що доводи апеляційної скарги не отримали мотивованої відповіді з боку суду апеляційної інстанції. 
34.          У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

35.          Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права та дійшов таких висновків.
36.          Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
37.          Згідно зі ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського призначається одноразова грошова допомога, яка є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави.
38.          З матеріалів справи вбачається, що свідоцтвом про хворобу № 312 від 25.09.2017, виданим військово-лікарською комісією Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ по Черкаській області» підтверджено наявність захворювання у позивача, що пов`язане із проходженням служби в органах справи.
39.          Тобто, зазначеним свідоцтвом встановлено факт отримання позивачем захворювання під час виконання службових обов`язків.
40.          Згідно відомостей довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 873321 від 29.11.2017, ОСОБА_1 є інвалідом II групи, причина захворювання - травма, що пов`язана із виконанням службових обов`язків. 
41.          Отже, інвалідність позивача пов`язана із виконанням службових обов`язків, що за приписами пункту 3 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» є підставою для виплати позивачу допомоги.
42.          Пунктом 3 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що одноразова грошова допомога призначається у разі визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті. Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
43.          Механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - ОГД) у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського визначений Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, які затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4.
44.          Відповідно до п. 1 розділу III Порядку №4 формування пакета документів для призначення та виплати ОГД у поліції здійснюється підрозділами фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції, фінансовими підрозділами головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві (далі - фінансові підрозділи) у взаємодії з підрозділами кадрового забезпечення, службами державного нагляду за охороною праці (далі - СДНОП) цих органів та фахівцями військово-лікарської комісії.
45.          СДНОП визначають обставини настання події та відповідають за правильність кваліфікації нещасних випадків, які призвели до втрати працездатності, згідно із законодавством України.
46.          Висновок відповідача від 05.06.2018 про те, що позивач не набув права на одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, прийнято на підставі доповідної записки головного спеціаліста з державного нагляду за охороною праці УЛМТЗ ГУНП в Черкаській області від 18.04.2018, згідно з якою відсутні правові підстави щодо підтвердження достовірності актів за формою Н-1 № 1 від 15.07.2016 р., Н-5 від 14.07.2016 р. та правильності кваліфікації нещасного випадку, який стався з позивачем 14.07.1996. 
47.          Зважаючи на те, що акт розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 14.07.2016 та акт про нещасний випадок форми Н-1 № 1 від 15.07.2016 складені з порушеннями, а оригінал висновку за матеріалами службової перевірки по факту нанесення тілесних ушкоджень позивачу, не надано, і зі свідоцтва про хворобу № 312 від 25.09.2017 не можливо дійти однозначного висновку, що позивач має захворювання, які пов`язані лише з виконанням службового обов`язку, судами попередніх інстанцій зроблено висновок про відсутність підстав для задоволення позову. 
48.          Колегія суддів з такими висновками судів попередніх інстанцій не погоджується виходячи із наступного.
49.          Вичерпні підстави, коли призначення і виплата одноразової грошової допомоги поліцейському не здійснюються, передбачені у ст. 101 Закону України «Про Національну поліцію»: а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням; б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом); г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.
50.          Як вбачається з доповідної записки головного спеціаліста з державного нагляду за охороною праці УЛМТЗ ГУНП в Черкаській області від 18.04.2018 р., недоліки актів за формою Н-1 № 1 від 15.07.2016 р., Н-5 від 14.07.2016 р. мали формальний характер. При цьому не спростовано самого факту завдання позивачу тілесних ушкоджень під час патрулювання 14.07.1996 та не встановлено наявності підстав, за яких допомога не призначається. Ці акти, не зважаючи на висновок доповідної записки, були і залишаються чинними. 
51.          Суд бере до уваги, що за складення актів та достовірність внесених до нього відомостей відповідає комісія, а не позивач (потерпілий від нещасного випадку). Відтак, недоліки в оформленні акту, які не впливають на достовірність викладених у ньому обставин, не можуть бути підставою обмеження права потерпілого на отримання соціальної виплати. Інший підхід призвів би до перекладення на людину негативних наслідків порушень, вчинених суб`єктами владних повноважень.
52.          Що стосується не надання позивачем оригіналу висновку за матеріалами службової перевірки за фактом нанесення йому тілесних ушкоджень, затвердженого 22.07.1996, як підстави відмови у задоволенні позову, то в цій частині суд першої інстанції порушив вимоги ч. 2 ст. 77 КАС України.
53.          Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
54.          Обставини заподіяння позивачу шкоди при виконанні службових обов`язків мали місце у 1996 році, тобто за 20 років до звільнення зі служби.
55.          На думку колегії суддів, відсутність оригіналу зазначеного висновку у жодної зі сторін не може підтверджувати відсутність нещасного випадку, який стався із позивачем у 1996 році. Відповідач, обґрунтовуючи правомірність своїх дій, не довів, що нещасного випадку не було. 
56.          Копія документа, який не зберігся в оригіналі, може бути доказом у справі, оскільки містить відомості про обставини, що мають значення для справи. Сумніви у їх достовірності усуваються шляхом оцінки доказів в сукупності. При цьому Суд звертає увагу, що у справі є інші докази, які підтверджують обставини нещасного випадку, та яким слід було надати оцінку. 
57.          Доводи касаційної скарги у більшій мірі збігаються з доводами апеляційної скарги. Проте, суд апеляційної інстанції у постанові від 11.12.2018, яка відтворює текст постанови суду першої інстанції, не навів мотивів відхилення аргументів позивача, що є порушенням вимог ст. 322 КАС України.
58.          Відповідно до положень частини 2, 3 статті 242 КАС України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
59.          Суд першої інстанції при розгляді справи не надав правової оцінки аргументам позивача, фактично взявши до уваги лише доводи відповідача при прийнятті ним рішення про відмову у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги.
60.          Суд апеляційної інстанції, переглядаючи рішення першої інстанції, у свою чергу не надав оцінку доводам апеляційної скарги позивача, щодо наявності підстав для задоволення позову.
61.          Усе це у сукупності призвело до постановлення судами рішення, яке не відповідає критерію обґрунтованості та законності.
62.          Підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункти 1 і 2 частини першої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України).
63.          З огляду на зазначене колегія суддів приходить до висновку, що суди попередніх інстанцій не не дослідили зібрані у справі докази, які мають визначальне значення для правильного вирішення спору по суті, допустили порушення норм процесуального права (ч. 2 ст. 77 КАС України), а тому рішення судів підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.
64.          Позивач звільнений від сплати судового збору, а тому розподіл судових витрат на підставі ст. 139 КАС України не здійснюється..

Керуючись ст. 341, 344, 353, 356 КАС України, Суд -          

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Руденко Юлії Вікторівни в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21.08.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2018 у справі № 823/2421/18 - скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб