П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/3973/19	
Головуючий в 1 інстанції: Свида Л.І.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді -	Кравченка К.В.,	
судді -	Вербицької Н.В.,	
судді -	Запорожана Д.В.	
при секретарі -	Поповій К.В.	

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про скасування припису та постанови,-

В С Т А Н О В И В:
В липні 2019 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулась до суду з позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (надалі - відповідач, ДАБК) в якому просила:
- скасувати припис від 11.06.2019 року про зупинення підготовчих та будівельних робіт на об`єкті: реконструкція житлового будинку з розширенням та надбудовою мансардного поверху, з підсобними приміщеннями, барбекю, альтанкою та навісом для зберігання власного автотранспорту та спорудами: АДРЕСА_1 ;
- скасувати постанову №497/19 від 25.06.2019 року по справі про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що позивач не допускав порушень, які зазначені в акті перевірки, ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» не набули чинності та не могли бути порушені позивачем, а висновок будівельно-технічної експертизи спростовує твердження про порушення позивачем вимог пожежної безпеки.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04.10.2019 року позовні вимоги задоволені повністю.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ДАБК подало апеляційну скаргу, в якій вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що позивач є власником будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: 5110136900:13:007:0025, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 30.06.2019 року №172054999.
18.02.2019 року ДАБК зареєстроване повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта - «Реконструкція житлового будинку, з розширенням та надбудовою мансардного поверху, з підсобними приміщеннями, барбекю, альтанкою та навісом для зберігання власного автотранспорту та спорудами», місце розташування об`єкта будівництва: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 5110136900:13:007:0025, вид будівництва - реконструкція.
На підставі направлення для проведення планового (позапланового) заходу від 28.05.2019 року №001022, звернень ОСОБА_3 , головним спеціалістом інспекційного відділу №1 ДАБК Сафоновим А.Б. проведено позапланову перевірку об`єкту: «Реконструкція житлового будинку з розширенням та надбудовою мансардного поверху, з підсобними приміщеннями, барбекю, альтанкою та навісом для зберігання власного автотранспорту та спорудами: АДРЕСА_1 » щодо дотримання суб`єктом містобудування ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів та правил, за результатами якої складено акт перевірки від 11.06.2019 року №001022.
Зазначеною перевіркою встановлено, що замовником будівництва під час виконання будівельних робіт з реконструкції житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , не витримані обов`язкові протипожежні відстані між будівлями, чим порушуються п.6.1.40 та п.15.2.2 ДБН Б.2.2.-12:2018 «Планування і забудова території».
На підставі виявлених порушень, 11.06.2019 року головним спеціалістом інспекційного відділу №1 ДАБК Сафоновим А.Б. винесені припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт на об`єкті: реконструкція житлового будинку з розширенням та надбудовою мансардного поверху, з підсобними приміщеннями, барбекю, альтанкою та навісом для зберігання власного автотранспорту та спорудами: АДРЕСА_1 , та протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого відповідальність за встановлені правопорушення передбачена ч.1 ст.96 КУпАП.
Згідно припису ДАБК про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 11.06.2019 року позивача зобов`язано усунути порушення у термін до 11.07.2019 року.
В протоколі про адміністративне правопорушення від 11.06.2019 року зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 25.06.2019 року о 11 год. 15 хв..
За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення заступником начальника Управління начальником інспекційного відділу №1 ДАБК Якименко Р.К. 25.06.2019 року винесено постанову №497/19 по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.96 КУпАП та накладено штраф у розмірі 1700,00 грн..
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що, по-перше, висновок відповідача про порушення позивачем вимог ДБН Б.2.2.-12:2018 «Планування і забудова території» є помилковим, оскільки цей ДБН не був чинним на час виникнення спірних відносин, а по-друге - в діях позивача відсутні порушення будівельних норм, стандартів та правил, що підтверджується висновком експерта.
Колегія суддів погоджується з наведеними судом першої інстанції обґрунтуваннями нечинності норм ДБН Б.2.2.-12:2018 «Планування і забудова території» на час виникнення спірних правовідносин, які полягають в наступному. 
Відповідно до ч.1, ч.8 ст.10 Закону України «Про будівельні норми» розроблення, затвердження, внесення змін до державних будівельних норм та визнання їх такими, що втратили чинність, здійснюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері будівництва.
Зареєстровані державні та галузеві будівельні норми, зміни до них набирають чинності не раніше ніж через 90 днів з дня їх опублікування в офіційному друкованому виданні відповідного суб`єкта нормування.
ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» були затверджені Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 23.04.2018 року №100 «Про затвердження ДБН Б.2.2-12:2018», згідно якого вказані ДБН набирають чинності з першого числа місяця, що настає через 90 днів з дня їх опублікування в офіційному друкованому виданні Міністерства «Інформаційний бюлетень Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України».
29.05.2018 року ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» було опубліковано в Інформаційному бюлетені Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №5/2018, а тому датою набрання їх чинності є 01.09.2018 року.
Однак, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.08.2018 року у справі №826/13433/18 за позовом ТОВ «Старонаводницький парк» та ПАТ «Фірма «Хмельницькбуд» до Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, було задоволено заяву ТОВ «Старонаводницький парк» про забезпечення адміністративного позову та зупинено дію наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 23.04.2018 року №100 «Про затвердження ДБН 5.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій».
На виконання вказаної ухвали, Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 30.08.2018 року №228 було зупинено дію наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 23.04.2018 року №100 «Про затвердження ДБН 5.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій».
Отже, враховуючи положення ч.8 ст.10 Закону України «Про будівельні норми», ДБН 5.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» мали набрати чинності не раніше ніж через 90 днів з дня їх опублікування в Інформаційному бюлетені Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №5/2018 від 29.05.2018 року, а конкретний строк набрання ними чинності був визначений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 23.04.2018 року №100 «Про затвердження ДБН Б.2.2-12:2018» - з першого числа місяця, що настає через 90 днів з дня їх опублікування в офіційному друкованому виданні Міністерства «Інформаційний бюлетень Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України».
Проте, вищезазначений Наказ від 23.04.2018 року №100 не набув чинності, оскільки його дію було зупинено Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 30.08.2018 року, прийнятим на виконання ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.08.2018 року у справі №826/13433/18.
Також, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.08.2018 року у задоволенні клопотання Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України про скасування заходів забезпечення позову було відмолено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2018 року апеляційну скаргу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України було залишено без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.08.2018 було залишено без змін.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.12.2018 року було визнано протиправним та нечинним наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 23.04.2018 року №100 «Про затвердження ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій».
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.06.2019 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.12.2018 року було скасоване з огляду на неправильність розгляду справи в порядку спрощеного провадження, адміністративний позов ПАТ «Фірма «Хмельницькбуд» - було задоволено, визнано наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 23.04.2018 року №100 «Про затвердження ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» протиправним та нечинним.
Ухвалою Верховного Суду від 22.07.2019 року було відкрито касаційне провадження у вказаній вище справі, у задоволенні заяви Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України про зупинення виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.06.2019 у справі №826/13433/18 - відмовлено.
Враховуючи вищевикладені обставини, ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» не набрали чинності, оскільки момент набуття ними чинності був визначений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 23.04.2018 року №100 «Про затвердження ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій», дію якого було зупинено з 27.08.2018 року на підставі ухвали суду, а з 30.08.2018 року - на підставі наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 30.08.2018 року №228.
Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив посилання третьої особи на лист Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 18.09.2018 року №7/15.1/9361-18 щодо набрання чинності ДБН Б.2.2-12:2018, оскільки цей лист суперечить наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 30.08.2018 року №228 та ухвалі Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.08.2018 року у справі №826/13433/18.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем було притягнуто позивача до відповідальності за порушення будівельних норм, які не набули чинності на час перевірки, та в подальшому наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 23.04.2018 року №100 про затвердження ДБН Б.2.2-12:2018 був визнаних протиправним та нечинним.
Колегія суддів вважає, що даний факт є самостійною підставою для задоволення позовних вимог.
Що стосується дослідження в рамках даної адміністративної справи дотримання чи недотримання позивачем будівельних норм та правил при здійсненні будівельних робіт з реконструкція житлового будинку по АДРЕСА_1 , то, як вбачається з матеріалів справи, і позивач і третя особа на стороні відповідача надали з цього питання копії висновків судових експертів, які були виконані на замовлення ОСОБА_4 (висновок судового експерта Накул О.М . №91/2019) та ОСОБА_3 (висновок судового експерта Рапач К.В. №16/19-1) для подання до суду в цивільній справі №520/13452/19, і які містять протилежні висновки з даного питання.
Крім того, ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 04.02.2020 року в цивільній справі №520/13452/19 призначено судову будівельно-технічну експертизу, предметом якої є питання дотримання будівельних норм та правил при здійсненні будівельних робіт з реконструкція житлового будинку по АДРЕСА_1 .
Враховуючи той факт, що дане питання є предметом дослідження суду в цивільній справі №520/13452/19, і на час вирішення даного адміністративного спору остаточне рішення у вказаній в цивільні справі ще не прийнято, колегія суддів вважає, що надання судом першої інстанції оцінки цьому питанню в рамках даної адміністративної справи є передбаченим, але враховуючи наявність інших достатніх підстав для задоволення позовних вимог, які описані вище, вирішення даного адміністративного спору є можливим без існування остаточного рішення в цивільній справі №520/13452/19.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв вірне по суті рішення про задоволення позовних вимог, а наведені в скарзі доводи правильність рішення суду не спростовують.
За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328, ст.329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2019 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 12 лютого 2019 року.

Головуючий суддя 	 	Кравченко К.В.	
Судді	    	Вербицька Н. В.    Запорожан Д.В.