УХВАЛА

24 лютого 2020 року 
м. Київ

Справа №  910/8404/15-г 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.,

розглянувши касаційну скаргу арбітражного керуючого Гапоненка Романа Івановича

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.09.2019
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2020 

у справі за заявою Приватного підприємства  Студія "Євакс-Біс"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексліфтбудсервіс"
про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.09.2019 клопотання Гапоненка Романа Івановича про стягнення грошової винагороди залишено без задоволення.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2020 у справі 
№ 910/8404/15-г апеляційну скаргу арбітражного керуючого Гапоненка Романа Івановича залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду   міста Києва від 25.09.2019 у справі № 910/8404/15-г без змін.

До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга арбітражного керуючого Гапоненка Романа Івановича від 17.02.2020  на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.09.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2020  у справі № 910/8404/15-г.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                                      №910/8404/15-г визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Жуков С.В., суддя - Ткаченко Н.Г., суддя - Білоус В.В., що підтверджується протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 17.02.2020.

Дослідивши касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.

Частиною 2 статті 6 та частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція ЄСПЛ) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. 

Суд зазначає, що право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення (рішення Європейського Суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України").

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали і постанови суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови суду апеляційної інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

При вирішенні питання про відкриття чи відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою, залишення касаційної скарги без руху чи її повернення скаржнику, Верховний Суд керується нормами процесуального закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи в силу положень частини 3 статті 3 ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, арбітражний керуючий Гапоненко Р.І. оскаржує ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.09.2019, залишену без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2020  у справі 
№ 910/8404/15-г, про відмову у задоволенні клопотання про стягнення грошової винагороди.

Відповідно до частини 6 статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених  Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Частиною 2    Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства №2597-VIII  від 18.10.2018, який вступив в дію 21.10.2019 визнано такими, що втратили чинність:    Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"    від 14 травня 1992 року N 2343-XII з наступними змінами;    Постанову Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України "Про банкрутство" від 14 травня 1992 року N 2344-XII.

Частиною 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено особливості оскарження судових рішень у процедурі банкрутства. Так, у касаційному порядку не підлягають оскарженню постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду судових рішень, крім: ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. Скарги на постанови апеляційних господарських судів, прийняті за результатами оскарження ухвал господарського суду у справах про банкрутство, які не підлягають оскарженню окремо, можуть включатися до касаційної скарги на ухвали, постанови у справах про банкрутство, що підлягають оскарженню.

Отже, положеннями Кодексу України з процедур банкрутства не передбачено можливості оскарження в касаційному порядку постанови апеляційного суду, прийнятої за результатом апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції щодо розгляду клопотання про стягнення грошової винагороди ліквідатора банкрута.

Аналогічна правова норма містилася у частині 3 статті 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який діяв до 21.10.2019 та за приписами якого здійснювався розгляд клопотання арбітражного керуючого Гапоненка Р.І. про стягнення грошової винагороди місцевим судом з прийняттям оскаржуваної ухвали 25.09.2019. 

Виходячи з норм частини 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, що оскаржувані судові рішення місцевого та апеляційного судів не можуть бути предметом перегляду в касаційному порядку, так як у разі здійснення їх касаційного перегляду касаційний суд буде діяти не як суд, встановлений законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, арбітражному керуючому Гапоненку Р.І.  необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.09.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2020  у справі № 910/8404/15-г на підставі пункту 1 частини 1 статті 293 ГПК України та частини 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

В зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою арбітражного керуючого Гапоненка Р.І., клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2020, яке міститься у прохальній частині касаційної скарги, колегією суддів не розглядається.

Крім того, у прохальній частині касаційної скарги арбітражний керуючий 
Гапоненко Р.І. просить у разі відмови в відкритті касаційного провадження, передати справу на розгляд палати до якої входить колегія Касаційного господарського суду або до Великої палати Верховного Суду.

Відповідно до частини 3 статті 302 Господарського процесуального кодексу України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати передає справу на розгляд Великої Палати, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду.

Розглянувши клопотання арбітражного керуючого Гапоненка Р.І. про передачу даної справи на розгляд палати до якої входить колегія Касаційного господарського суду або до Великої палати Верховного Суду, суд касаційної інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав для його задоволення, оскільки правовідносини у даній справі та у вказаних скаржником справах, у яких суд касаційної інстанції приймав відповідні судові рішення, не є подібними (зокрема, що стосується застосування обмежень щодо можливості касаційного оскарження згідно приписів частини 3 статті 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в його редакції № 4212-VI від 22.12.2011, що діяла з 19.01.2013, та відповідно відсутності таких обмежень щодо можливості касаційного оскарження у попередній редакції цього Закону, що діяла до 19.01.2013).

На підставі викладеного та керуючись частиною 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 234, 235, пунктом 4 частини 1 статті 287, пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 910/8404/15-г за касаційною скаргою арбітражного керуючого Гапоненка Романа Івановича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.09.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2020 у даній справі.

2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами на        24-х аркушах надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                С.В. Жуков

Судді                                                                                                        В.В. Білоус

                                                                                                     Н.Г. Ткаченко