ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
11 лютого 2020 року           справа №200/12000/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів: Гаврищук Т. Г., Гайдара А.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві  на рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2019 р.  у справі  № 200/12000/19-а (головуючий І інстанції Череповський Є.В.) за позовом Приватного акціонерного   товариства «Торговий  Альянс»  до  Головного управління ДФС у м. Києві ,  Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві про стягнення з Державного бюджету України пені у розмірі 526121,28 грн. за порушення строків відшкодування податку на додану вартість,-

                                                         ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Торговий Альянс» (далі – позивач, ПрАТ «Торговий  Альянс») звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі – відповідач-1, ГУДФС),  Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві (далі – відповідаі-2, ГУДКС), в якому просило: стягнути з Державного бюджету України пеню у розмірі 526121,28 грн. за порушення строків відшкодування податку на додану вартість за період з 28.11.2018 по 02.05.2019.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року позов задоволено, а саме суд: стягнув з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства “Торговий Альянс” пеню в розмірі 526  121,28 грн. за порушення строків відшкодування бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за період з 28.11.2018 по 02.05.2019, стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві на користь Приватного акціонерного товариства “Торговий Альянс” судовий збір у розмірі 7891 грн. 82 коп.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що на даний час ухвалою Верховного Суду від 17.10.2019 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ГУ ДФС у м.Києві на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.05.2019 у справі № 200/14773/18-а, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 04.09.2019. Апелянт зазначає, що п. 200.23 ст.200 ПК України встановлює такі умови для нарахування пені, а саме: наявність бюджетної заборгованості на момент виникнення пені, період дії пені, а також включаючи день погашення заборгованості. На момент розгляду справи заборгованість не відшкодована. Також, апелянт зазначає, що з урахуванням дати набрання законної сили постанови суду у справі № 826/11036/17 період нарахування пені за порушення строків відшкодування ПДВ в розмірі 6073190 грн. розпочинається 05.07.2018 по 23.04.2019 дати внесення Офісом великих платників до Реєстру, період з 24.04.2019 по 03.05.2019 не є заборгованістю бюджету з відшкодування по ПДВ, оскільки це проміжок часу для перерахування органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строк, передбачені п. 200.13 ст. 200 ПК України. Кількість днів затримки за період з 29.11.2018 по 23.04.2019 складає 146 днів. Отже, сума пені за період з 29.11.2018 по 23.04.2019  складає 495572,30 грн. Також, апелянт зазначає, що з урахуванням постанови Верховного Суду України від 28.02.2017 по справі 826/7631/15 стягнення з Державного бюджету України не є належним способом захисту. 
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
ПрАТ «Торговий Альянс», є юридичною особою, перебуває на обліку у Слов`янсько-Лиманському управлінні ГУ ДФС у Донецькій області (м. Лиман). 
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.03.2018 у справі № 826/11036/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2018, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № 0002074202 від 06.04.2017.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08.05.2019 у справі  №200/14773/18-а позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Торговий Альянс» до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Слов`янської об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області, Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Слов`янської об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області щодо не внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідних даних щодо відшкодування Приватному акціонерному товариству Торговий Альянс суми податку на додану вартість у розмірі 6073190 грн., зобов`язання Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Слов`янської об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області внести до реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідних даних щодо відшкодування Приватному акціонерному товариству Торговий Альянс суми податку на додану вартість у розмірі 6073190 грн., стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу Україну, Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві, Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 6073190 грн. з бюджетного рахунку на поточний рахунок Приватного акціонерного товариства Торговий Альянс в обслуговуючому банку, стягнення з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства Торговий Альянс пеню у розмірі 495572,30 грн. за порушення строку відшкодування податку на додану вартість, стягнення з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства Торговий Альянс інфляційні втрати у розмірі 176122,51 грн. за порушення строків відшкодування податку на додану вартість, стягнення з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства Торговий Альянс 3% річних у розмірі 72878,28 грн. за порушення строків відшкодування податку на додану вартість задоволено частково, а саме суд:
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, щодо не внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідних даних щодо відшкодування Приватному акціонерному товариству Торговий Альянс суми податку на додану вартість у розмірі 6073190 грн.
Зобов`язано Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідних даних щодо відшкодування Приватному акціонерному товариству Торговий Альянс суми податку на додану вартість у розмірі 6073190 грн.
Стягнуто з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства Торговий Альянс пеню у розмірі 495572,30 грн. за порушення строку відшкодування податку на додану вартість.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.05.2019 у справі № 200/14773/18-а набрало законної сили 04.09.2019.
02.05.2019 повернуто суми бюджетного відшкодування на рахунок позивача у банку в розмірі 6073190,00 грн.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено норми ПК України, а саме заявлене позивачем до бюджетного відшкодування сума ПДВ протягом визначеного ст. 200 ПК України строку не відшкодована, що є підставою для стягнення сум пені та є належним способом захисту.
Суд з зазначеним висновком суду першої інстанції погоджується, з наступних підстав.
Відповідно до підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.
Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків регламентовано у статті 200 ПК України.
Пунктом 200.7 статті 200 ПК України встановлено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
Відповідно до підпункту 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 ПК України, на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Пунктом 200.10 статті 200 ПК України визначено, що у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).
Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.
Відповідно до пункту 200.12 статті 200 ПК України, зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат: а) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки; б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); в) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для складення акта перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату складення акта перевірки; г) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату та номер податкового повідомлення-рішення; ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.
Згідно з пунктом 200.13 статті 200 ПК України, на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.
Пунктом 200.15 статті 200 ПК України визначено, що у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року № 26 затверджений Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - Порядок), який набрав чинності 01 квітня 2017 року.
Вищевказані норми статті 200 ПК України узгоджуються з пунктами 6, 7, 11, 12 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року №  26.
Згідно з пунктом 7 Порядку, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі податкового органу на наступний робочий день після виникнення такого випадку.
Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду податковий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку (абзац 2 пункту 7 Порядку).
Пунктом 12 Порядку передбачено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.
При цьому, органу Казначейства стають доступними для виконання узгоджені суми бюджетного відшкодування, зазначені в Реєстрі, які підлягають поверненню.
Згідно з пунктом 200.23 статті 200 ПК, суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.
Таким чином, наведені норми встановлюють, що держава в особі відповідних державних органів, виконуючи певний комплекс дій, зобов`язана повернути платнику суму бюджетного відшкодування з ПДВ протягом законодавчо встановленого строку після дня набуття відповідною сумою статусу узгодженої. Якщо ж протягом згаданого строку необхідних дій для відшкодування податку здійснено не було, невідшкодовані суми перетворюються на бюджетну заборгованість, на яку в силу положень пункту 200.23 статті 200 ПК України нараховується пеня.
Матеріали справи свідчать, що судовими рішеннями встановлено право позивача на отримання бюджетного відшкодування ПДВ і підтверджено достовірність розрахунку заявленої до відшкодування суми.
Суд зазначає, що наслідком набрання законної сили рішенням суду є набуття цим рішенням, зокрема, ознак обов`язковості (що передбачає обов`язок його виконання усіма органами, організаціями та посадовими особами) та виконуваності (тобто забезпечення законом права особи на примусове виконання рішення). Законна сила рішення суду є його правовою дією, яка проявляється в тому, що установлена рішенням наявність чи відсутність прав і фактів, на яких ці права ґрунтуються, є остаточною, а встановлені рішенням права та обов`язки підлягають беззаперечному здійсненню на вимогу правомочних осіб.
Отже, закінченням процедури судового оскарження у розумінні пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України є набрання законної сили рішенням.
Таким чином, оскільки сума податку на додану вартість, на яку позивач має право та яка підтверджена судовими рішеннями, у встановлені ПК України строки йому не була відшкодована, вона набуло статусу заборгованості бюджету, на яку, відповідно до наведених вище приписів ПК України, нараховується пеня. Стягнення пені у даному випадку пов`язується саме з фактом порушення контролюючим органом строків відшкодування сум ПДВ з бюджету.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08.05.2019 у справі  №200/14773/18-а, яке набрало законної сили, зокрема було стягнуто з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства Торговий Альянс пеню у розмірі 495572,30 грн. за порушення строку відшкодування податку на додану вартість, за період з 05.07.2018 по 27.11.2018. 02.05.2019 – дата повернення суми бюджетного відшкодування на рахунок позивача у банку.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, розмір пені за період з 28.11.2018 р. по 02.05.2019, який підлягає стягненню з державного бюджету на користь позивача за порушення строків повернення суми бюджетного відшкодування, складає 526  121,28 грн. (6073190 грн. (сума бюджетної заборгованості) х 17% (облікова ставка НБУ на момент виникнення пені) х 120% : 365 днів х 155 днів (кількість днів прострочення).
Стосовно посилання апелянта на те, що період з 24.04.2019 по 03.05.2019 не є заборгованістю бюджету з відшкодування по ПДВ, оскільки це проміжок часу для перерахування органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строк, передбачені п. 200.13 ст. 200 ПК України,  суд зазначає, що відповідачем порушено п. 200.13 та 200.15 статті 200 Податкового кодексу України, протиправні дії відповідача призвели  до прострочення сплати бюджетної заборгованості, отже, пеня підлягає стягненню за весь період по день погашення.
Щодо посилання апелянта на висновки постанови Верховного Суду України від 28.02.2017 по справі 826/7631/15, а саме, що стягнення з Державного бюджету України не є належним способом захисту, суд зазначає, що вказані висновки стосувались інших правовідносин, а саме стосувались питання стягнення сум бюджетного відшкодування, а не пені.
Суд не приймає посилання апелянта на ухвалу Верховного Суду від 17.10.2019 якою відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ГУ ДФС у м.Києві на рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08.05.2019 у справі № 200/14773/18-а, залишеним без змін Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 04.09.2019, оскільки, за положеннями КАС України рішення набрало законної сили, ухвалою касаційного суду не зупинено його виконання, отже, рішення є обов`язковим до виконання.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином, суб`єктом владних повноважень - відповідачем по справі, порушено право позивача на володіння, користування та розпорядження своїм майном - коштами, які підлягають бюджетному відшкодуванню. 
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.
Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись статями 309, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                                 ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві  на рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2019 р.  у справі  № 200/12000/19-а - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2019 р.  у справі  № 200/12000/19-а - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складення повного тексту в порядку, визначеному ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 11 лютого 2020 року.

Суддя-доповідач                                                                       Е.Г.Казначеєв

Судді                                                                                         Т.Г. Гаврищук 

                                                                                                  А.В. Гайдар