ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/974/20 Справа № 185/10284/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Юдіна С. Г. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
         головуючого судді Єлізаренко І.А.,
         суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В., 
         за участю секретаря Черкас Є.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Межиріцької сільської об`єднаної територіальної громади, третя особа Відділ у Павлоградському районі міськрайонного управління у Павлоградському, Юр`ївському районах та м.Павлограді Головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання права на земельну частку (пай),-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2018 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Межиріцької сільської об`єднаної територіальної громади, третя особа Відділ у Павлоградському районі міськрайонного управління у Павлоградському, Юр`ївському районах та м.Павлограді Головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання права на земельну частку (пай).
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він, починаючи з 20 липня 1979 року, був прийнятий та працював у колгоспі ім. ХХІІ з`їзду КПРС, який розташований у с. Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області. 15 лютого 1992 року колгосп ім. ХХІІ з`їзду КПРС був перейменований на колгосп «Межиріч», а 30 січня 1996 року колгосп «Межиріч» був перетворений на КСП «Межиріч». 14 червня 1996 року він був звільнений з членів КСП за власним бажанням. У період паювання земель у колективну власність колгоспу «Межиріч» було передано 10253 гектарів землі. Членам колгоспу видавалися сертифікати про право на земельну частку (пай) у відповідності зі списком, доданим до Державного акту про право колективної власності на землю. У зазначеному списку він значиться під 98. Розмір земельної частки (паю) по КСП «Межиріч» складає 5,29 умовних кадастрових гектар. Однак, у вказаному списку була допущена помилка в його прізвищі та записано під цим номером замість « ОСОБА_2 » - « ОСОБА_3 ». З наведених підстав позивач просив суд встановити факт невідповідності запису прізвища « ОСОБА_4 » у додатку № 1 доданого до Державного акту на право колективної власності на землю виданого колгоспу «Межиріч» серії ДП від 20 січня 1994 року, який згідно рішення Межиріцької сільської ради від 24 березня 2000 року №11, вважається виданим КСП «Межиріч», а саме у Списку громадян-членів колективного сільськогосподарського кооперативу або товариства за порядковим номером  АДРЕСА_1  та вважати вірним запис прізвища ім`я та по батькові « ОСОБА_1 » ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП:  НОМЕР_1 ) та визнати за ним право на земельну частку (пай), розміром 5,29 умовних кадастрових гектар із земель колишнього КСП «Межиріч» на території Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, згідно державного акту на право колективної власності на землю, виданого 20 січня 1994 року та зареєстрованого в книзі реєстрації державних актів № 4. 
Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2019 року позовні вимоги  ОСОБА_1 задоволено. Встановлено факт невідповідності запису прізвища « ОСОБА_4 » у додатку № 1 доданого до Державного акту на право колективної власності на землю виданого колгоспу «Межиріч» серії ДП від 20 січня 1994 року, який згідно рішення Межиріцької сільської ради від 24 березня 2000 року № 11, вважається виданим КСП «Межиріч», а саме у Списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства за порядковим номером АДРЕСА_1 та вважати вірним запис прізвища ім`я по батькові « ОСОБА_1 ». Визнано за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), розміром 5,29 умовних кадастрових гектар із земель колишнього КСП «Межиріч» на території Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, згідно державного акту на право колективної власності на землю, виданого 20 січня 1994 року і зареєстрованого в книзі реєстрації державних актів під № 4.
Першим заступником прокурора  Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області подано апеляційну скаргу на вищевказане рішення  суду від 31 січня 2019 року, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просили його скасувати та ухвалити нове рішення, яким  відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .  
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Як вбачається з матеріалів  справи,  ОСОБА_1  20 липня 1979 року був прийнятий у члени колгоспу “Межиріч” (а.с. 8).
15 лютого 1992 року колгосп ім. ХХІІ з`їзду КПРС був перейменований на колгосп «Межиріч» (а.с.8)
14 червня 1995 року ОСОБА_1  було звільнено із членів колгоспу за власним бажанням (а.с. 8).
30 січня 1996 року колгосп «Межиріч» перетворений на КСП «Межиріч» (а.с. 8).
Із відповіді Відділу у Павлоградському районі міськрайонного управління у Павлоградському, Юр`ївському районах та м.Павлограді Головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області, направленої на запит позивача від 24 вересня 2018 року, вбачається, що у додатку до Державного акта на право колективної власності на землю, виданого колгоспу “Межиріч” серії ДП від 20 січня 1994 року, який згідно рішення Межиріцької сільської ради від 20 березня 2000 року № 11 вважається виданим КСП “Межиріч”, а саме списку громадян, ОСОБА_1 не значиться, однак під порядковим номером 98 значиться ОСОБА_4 (а.с. 10).
Згідно довідки, виданої архівним сектором Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 05 листопада 2018 року, в протоколах засідань правління колгоспу “Межиріч” с. Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області з 19 січня 1994 року по 12 травня 1994 року, з 20 травня 1994 року по 19 грудня 1994 року та в протоколах загальних зборів колгоспників колгоспу “Межиріч” с. Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області з 21 січня 1994 року по 25 листопада 1994 року немає списку громадян, який є додатком до Державного акта на право власності на землю серії ДП від 20 січня 1994 року, виданого колгоспу “Межиріч” (а.с.11).
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції посилався на їх доведеність та обгрунтованість, однак, погодитися з таким висновком суду не можливо, оскільки суд дійшов них у порушення норм процесуального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.
Право власності та користування земельною ділянкою набувається та реалізується в порядку та на підставах, визначених Конституцією України (ст.ст.13,14), Земельного кодексу України (ст.78, 92, 93, 102-1, 116, 122, 123 ЗК України), а також інших законів, що видаються відповідно до них (Закону України «Про оренду землі», Закону України «Про фермерське господарство», Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст. 5 ЗК України від 18 грудня 1990 року, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, у колективну власність могли бути передані землі колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств в тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, землі садівничих товариств за рішенням загальних зборів цих підприємств, кооперативів, товариств. До прийняття такого рішення провадиться передача земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, до відання сільської, селищної, міської Ради народних депутатів. Площа земель, що передаються у колективну власність, становить різницю між загальною площею земель, що знаходяться у віданні відповідної Ради і площею земель, які залишаються у державній власності (землі запасу, лісовий фонд, водний фонд, резервний фонд тощо) і у власності громадян.
Сільські і селищні Ради народних депутатів створюють на своїй території резервний фонд земель за погодженням місця розташування з землекористувачем у розмірі до 15 процентів площі усіх сільськогосподарських угідь, включаючи угіддя в межах відповідних населених пунктів. Частина земель резервного фонду, яка на час введення в дію цього Кодексу належала господарствам, залишається за ними на умовах постійного користування. Резервний фонд земель перебуває у державній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням.
Верховний Суд України у пункті 24 постанови Пленуму №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснив, що позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі.
Відповідно до ч. 4 ст.122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
Згідно з п.п. 13 п. 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 308 від 17 листопада 2016 року, Головне управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Дніпропетровської області.
ОСОБА_1  20 липня 1979 року був прийнятий у члени колгоспу “Межиріч” (а.с. 8).
15 лютого 1992 року колгосп ім. ХХІІ з`їзду КПРС був перейменований на колгосп «Межиріч» (а.с.8)
14 червня 1995 року ОСОБА_1  було звільнено із членів колгоспу за власним бажанням (а.с. 8).
30 січня 1996 року колгосп «Межиріч» перетворений на КСП «Межиріч» (а.с. 8).
Із відповіді Відділу у Павлоградському районі міськрайонного управління у Павлоградському, Юр`ївському районах та м.Павлограді Головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області, направленої на запит позивача від 24 вересня 2018 року, вбачається, що у додатку до Державного акта на право колективної власності на землю, виданого колгоспу “Межиріч” серії ДП від 20 січня 1994 року, який згідно рішення Межиріцької сільської ради від 20 березня 2000 року № 11 вважається виданим КСП “Межиріч”, а саме списку громадян, ОСОБА_1 не значиться, однак під порядковим номером 98 значиться ОСОБА_4 (а.с. 10).
Згідно довідки, виданої архівним сектором Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 05 листопада 2018 року, в протоколах засідань правління колгоспу “Межиріч” с. Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області з 19 січня 1994 року по 12 травня 1994 року, з 20 травня 1994 року по 19 грудня 1994 року та в протоколах загальних зборів колгоспників колгоспу “Межиріч” с. Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області з 21 січня 1994 року по 25 листопада 1994 року немає списку громадян, який є додатком до Державного акта на право власності на землю серії ДП від 20 січня 1994 року, виданого колгоспу “Межиріч” (а.с.11).
Відповідно до листа виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області від 27 червня 2019 № 1135 земельні ділянки сільськогосподарського призначення і державної власності загальною площею 4215,1732 га на території Межиріцької        сільської об`єднаної територіальної громади Павлоградського району Дніпропетровської області передано у комунальну власність на підставі наказу №4-5219/15-18 СГ ГУ Держгеокадастру в Дніпропетровській області та відповідного акту приймання-передачі від 21 грудня 2018 року. Рішенням Межиріцької сільської ради №502-14Л/ІІ        від 19 квітня 2019 року вирішено прийняти земельні        ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність та провести державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно. Наразі процедура реєстрації речових прав триває та не завершена (а.с.72).
Позивач ОСОБА_1 у своїй позовній заяві просив суд визнати за ним право на земельну частку (пай) земель сільськогосподарського призначення.
Слід зазначити відповідно до ч. 4 ст.122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
Згідно з п.п. 13 п. 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 308 від 17 листопада 2016 року, Головне управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Дніпропетровської області.
Вирішуючи права та обов`язки держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області — розпорядника земель державної власності сільськогосподарського призначення, останні не були залучено до участі у даній справі у якості співвідповідача.
Суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду (пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення в цивільній справі»).
Суд першої інстанції не звернув належної уваги на предмет і підстави поданого позову, неповно встановив обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, не визначився належним чином із колом учасників справи.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу  Першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області слід задовольнити частково, рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
На підставі викладеного,  керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381- 384    ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Першого заступника прокурора  Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області -  задовольнити частково.
Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Межиріцької сільської об`єднаної територіальної громади, третя особа Відділ у Павлоградському районі міськрайонного управління у Павлоградському, Юр`ївському районах та м. Павлограді Головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання права на земельну частку (пай) — скасувати.
У задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1  до Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Межиріцької сільської об`єднаної територіальної громади, третя особа Відділ у Павлоградському районі міськрайонного управління у Павлоградському, Юр`ївському районах та м. Павлограді Головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання права на земельну частку (пай) — відмовити.
Стягнути з     ОСОБА_1  на користь Прокуратури Дніпропетровської області судовий збір за звернення з апеляційною скаргою у розмірі 3278 грн. 76 коп.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена  в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя 

Судді